Režie:
Tomáš MagnusekKamera:
Tomáš DrdáckýHudba:
Zdeněk HrubýHrají:
Jiří Krampol, Rudolf Hrušínský ml., Luděk Sobota, Jan Přeučil, Robert Cejnar, Ladislav Frej st., Jakub Moulis, Ladislav Ondřej, Jakub Ticháček, Ján Burda (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Máte sny? Nějaká nesplněná přání? Parta důchodců si je vyrazila na výlet splnit a vzpomíná na svá mladá léta brigádničení v obecních lázních. Kňoura (Jiří Krampol), Josefa (Rudolf Hrušínský ml.), Janatu (Luděk Sobota), Kačera (Jan Přeučil) a vnuka Tomáše (Robert Cejnar) čeká výlet, na který nezapomenou. Let vrtulníkem, spaní pod širákem, večeře v nóbl restauraci, závod s pilotem Formule 1, ale i zábava na kolotoči... Co byste si ještě v životě chtěli splnit? (TV Prima)
(více)Recenze (103)
Nicholson a Freeman a Než si pro nás přijde v poněkud upatlaném remaku. Idea pěkná, provedení hodně smutné. Jedinej, kdo tu aspoň trošku nerezignuje na herectví, je Rudolf Hrušínský... Důchodcovská road movie, kde se nás tvůrci snaží přesvědčit, že je někdo tak senilní, že nepozná, ani když se ocitne v bordelu... A že dnes se někdo může stát hvězdou prostřednictvím videoblogu. A padesát let ukřivděný Krampol jako zápletka je fakt trochu málo. Půl hvězdičky za nápad angažovat Emersona. ()
Tomáš Magnusek je úkaz. Dokáže dát dohromady projekty, na které si profíci netroufají. Nebojí se témat, která v hlavním proudu chybí. A nezapomíná na herce na sklonku kariéry. Je neuvěřitelné, jak jsou ty magnuskoviny film od filmu lepší, pořád to není úplně ono, ale nikdo jiný nemá koule na to, aby dal dohromady takovou partičku. ()
Film, u kterého si klidně vyluštíte křížovku a nic vám neuteče. Děj řídký jako cedník na houskový knedlík, srandy jako by tím cedníkem už protekla a naštěstí tam nechybí ani pseudoherec Matonoha, protože když je někde něco hodně mizerného a špatně natočeného, on to dorazí. Je s podivem, že jinak A-čkoví herci se podvolili k takové frašce. Jednu hvězdu snad jen za námět, který kdyby uchopil schopný režisér a zdatný scénárista, mohl být podkladem pro fajn komedii. Kdo a proč dává tragédovi, jakým samozvaný pseudorežisér Magnusek bezpochyby je, peníze na tyhle paskvily, je záhadou. Další komentář nemá smysl. Je to jako škrábat prase ne zádech a chtít aby se zasmálo. ()
Magnusek je prostě borec! Točí filmy hlava nehlava, protože se u toho prostě baví. A silou své osobnosti dokáže přesvědčit hromadu lidí, aby mu v tom (a patrně i zadarmo, nebo za minimální odměnu) pomáhali. Ještě chápu, že ukecal náchodského starostu Birkeho na cameo roličku vrchního v kavárně Pupp Karlovy Vary. Ale jak sehnal k učinkování světoznámou brazilskou hvězdu formule 1 Fittipaldiho už nepochopím. Pokaždé čekám, jestli jeho další film bude stejně špatný, jako ty předchozí. A to mu mu právě jde. A mohu zde do budoucna slíbit, že mu ze zvědavosti jako divák zůstanu věrný. ()
Galerie (61)
Photo © Tomáš Magnusek s.r.o.
![Stáří není pro sraby - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/165/635/165635661_6e29d6.png)
Zajímavosti (10)
- Ústřední píseň filmu „Budeme spolu zpívat“ nazpívali Natálie Grossová a Jiří Krampol. (SONY_)
- Ve filmu si spolu zahráli otec Vlastimil, syn Martin a vnuk Matěj Dejdar. (rakovnik)
- Stříbrný Sprinter Mercedes-Benz, ve kterém cestují hlavní postavy, se také používal pro převoz štábu a techniky při natáčení filmu Bastardi 4: Reparát (2022) a je v některých scénách vidět v obraze. (ugugege)
Režisér, scenárista, producent a herec Tomáš Magnusek je takovým zvláštním úkazem české filmové scény. Původním povoláním učitel je ne zrovna dvakrát oblíbený u kritiků, naopak ovšem poměrně oblíbený u diváků a herců. Po herecké stránce na sebe dokázal vyvolat pozornost především famózním výkonem ve filmu Shoky a Morthy: Poslední velká akce (a odměnou mu byla nominace na Cenu české filmové kritiky za nejlepšího herce roku), filmy čistě z jeho produkce jsou prozatím víceméně zařazované mezi to nejhorší z aktuální české filmové tvorby. Diváci ho ovšem cení především milého člověka, který dává svými filmy příležitost zazářit hereckým a tak trochu zapadlým legendám a je prostě sympaťákem, který si plní svůj sen a točí filmy. Je jeho nejnovější film Stáří není pro sraby poté částečným vykoupením? Osobně bych se nebál Stáří není pro sraby za Magnuskův nejlepší film. Nebo minimálně ten nejsympatičtější. Nejideálněji spíš nejsnesitelnější. S námětem původně za samotným Magnuskem přišla dvojice bývalých plavčíků, kteří Magnuskovi námět nabízeli pár let a Magnusek nakonec přijal. Důležité je též zmínit fakt, že se na psaní scénáře společně s Magnuskem podílel také Petr Markov, spoluautora scénáře k populární trilogii Slunce, seno. A i když se dá o kvalitách slavné trilogie Zdeňka Trošky polemizovat, Magnusek tak alespoň dostal posilu v podobě zkušeného scenáristy, který alespoň má nějakou představu o dramaturgii, psaní dialogů a podobně. A i v tomto ohledu je možná nejnovější Magnuskův film nejsnesitelnější ze všech. I když to vlastně zas tak veselé není. Je velmi snadné se filmům Tomáše Magnuska posmívat, on sám ovšem ví, že netočí světoborné filmy vysokých kvalit. Přesto alespoň částečně tvůrčí vyzrání je z Magnuskovy novinky cítit. Samotný námět jakoby lehce navazoval na Magnuskův režijní debut Pamětnice či jím napsaný Školní výlet, film o plnění si bucket listu čtyř přátel ovšem dokáže fungovat minimálně na tom principu, že je postav razantně méně a o každé z nich jde něco říct. A především má člověk alespoň pocit, že si čtveřice Jiří Krampol/Rudolf Hrušínský/Luděk Sobota/Jan Přeučil natáčení filmu užilo a i na stará kolena dávají do tak víceméně primitivní záležitosti vše. Původně zamýšlený pro kina film skončil v hlavním vysílacím čase na stanici Prima, přičemž je toto rozhodnutí možná ideálnější. V prime-time Stáří není pro sraby dokáže obstát jako neurážející částečně odpočinková zábava, která přitom není tak nevkusná a odpudivá, jak by člověk mohl snadno očekávat. A je to vlastně skutečně v rámci možností cajk. Téma příběhu je v podstatě jasné už ze samotného názvu. Ani na stará kolena by se člověk neměl bát, plnit si své sny do posledních sil a někdy se i nebát a postavit se stínům minulosti. Zápletka se odvíjí v podstatě očekáváným primitivním způsobem, zásadní zvrat je snadno prokouknut už od samotného počátku. Tady ovšem nejde o film, který by zoufale chtěl do poslední chvíle tahat za tajemno. Magnusek prostě točí film pro svou cílovku a zbytek jen bude ve finále neuražen tím, že se na to dá po stránce vizuálu alespoň chvíli koukat a především je v tom celou dobu cítit alespoň minimální snaha o nějakou řemeslnou úroveň. Pár poměrně pěkných záběrů a především fungující nasvícení, zvuk je konzistentní a střih dokáže vyvolat dojem, že na sebe záběry funkčně navazují. I v tomto ohledu po předchozích zkušenostech s Jedlíky aneb Sto kily lásky či Modelkami s.r.o. solidní krok dopředu. Po Klukách z hor Magnusek točí o poznání méně ambiciózní téma, přece jen to ovšem dokáže nezavánět vyloženým neumětelstvím. Zarazí tak především příliš okatý product placement, jisté momenty, které příliš sází gerontní demenci a ve finále až příliš snadné vyžehlení zásadního konfliktu, který vlastně celou zápletku vrhá do pohybu. Vše jde jinak v zápletce poměrně hladce, bucket list pochopitelně především odpovídá rozpočtu a kdo se těší především na Emersona Fittipaldiho by měl rychle vychladnout. Přitom to celé ovšem není vyloženě nevtipné a nezajímavé. Zajímavé je to především sledovat s odstupem a vzpomenutím na progres v Magnuskově tvorbě. A pak se jen smířit se scénami typu ´´ senilní důchodce se náhodou dostane do bordelu ´´ či ´´ banda důchodců kouří jointa ´´. Člověk prostě vždycky nemůže mít vše, přesto se alespoň minimálně Stáří není pro sraby daří zahřát duši. Především v momentech, kdy dochází k vášnivé romanci mezi Janem Přeučilem a Ivanem Vyskočilem. Výsledné hodnocení se poté odvíjí od lehkého sociálního experimentu/survival challenge, kdy jsem si k sledování filmu zakoupil flašku Amundsena a měl jsem v plánu do sebe hodit panáka v každém momentě, kdy se budu za film a jeho tvůrce cítit trapně. A po skončení závěrečných titulků ještě pořád byla flaška z poloviny plná! K tomuto faktu připočítám zmíněnou nejvyšší snesitelnost a sympatičnost ze všech děl Tomáše Magnuska a rázem se Stáří není pro sraby stává jasným vítězem v rámci jeho kariéry. Ano, laťka není nastavená příliš vysoko. Magnus ovšem očividně našel formu (hehe), která mu vyhovuje a jako filmař alespoň částečně zraje. Tak uvidíme co předvede třeba s těmi čtvrtými Bastardy..... PS: Zhruba rok dozadu vyšel poměrně slušný videoklip k písní Budeme spolu zpívat v duetu Jiří Krampol/Natálie Grossová. Výsledná píseň z nějakého důvodu ve filmu chybí, instrumental jde ovšem zaznít ve scéně u táboráku. PS 2: Jiří Krampol v průběhu filmu v televizi sleduje Bastardy 2. Šance na Magnusek Cinematic Universe jsou tak nejspíš definitivně mrtvé. () (méně) (více)