Režie:
Pedro AlmodóvarScénář:
Pedro AlmodóvarKamera:
Javier AguirresarobeHudba:
Alberto IglesiasHrají:
Javier Cámara, Darío Grandinetti, Leonor Watling, Rosario Flores, Geraldine Chaplin, Fele Martínez, Paz Vega, Elena Anaya, Lola Dueñas, Ana Fernández (více)Obsahy(1)
Jsme diváky taneční kreace souboru Piny Bauschové. V hledišti sedí dva muži: jeden pláče, druhý se dívá. Touto symetrií, zprvu absurdní, posléze logickou, začíná film. Od prvního obrazu víme, že budeme sledovat dva příběhy, které se protnou v tomtéž stavu čekání. Mladý ošetřovatel Benigno už několik měsíců pečuje o mladou tanečnici Alicii, která po nehodě upadla do kómatu. Zamiloval se do nehybné a němé mladé ženy, vypráví jí o všem, co dělá. Na téže klinice potká svého souseda z divadla. Marco je spisovatel, přítel toreadorky Lydie, která je rovněž v komatu poté, co ji nabral na rohy býk. Oba muži čekají, zda se ženy probudí: jeden tajně miluje dívku, jež by za normálních okolností byla pro něj nedosažitelná, druhý nemusí svou lásku skrývat, ale tuší, že je ztracená. Jeden věří a doufá, druhý pochybuje. Almodóvar přechází od jednoho ke druhému zaznamenávaje banální rituály nemocniční péče, než dospěje k překvapivému rozuzlení. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (314)
S každým shlédnutím lepší a lepší. Po formální stránce neskutečně precizní, harmonické dílo. Neobyčejně vyvážený scénář s komplikovanou strukturou flashbacků, natočený tak, že divák film sleduje bez dojmu jakékoli komplikovanosti. Dlouhé setrvávání v situacích a pak elipsa přes několik měsíců - a zase návrat do scény, kde jsme už byli, ale jinak. Nadsázka, která ale filmu dává fungovat i když ho divák bere vážněji. Práce se zvukem, do které stále ještě nedokážu vidět. Nádherná kamera (!!!!). A mnoho jiného.. ()
Se vztahy to nikdy není jednoduché, že? Tak jestli Tě baví se jimi zaobírat, zde je povinný filmeček pro Tebe. A stojí za to se podívat, jak city dokáží člověku vstupovat do života, co vše je člověk ochoten pro ně podstoupit. A nikdy nevíš, jak to nakonec dopadne. I když....kdy to je, to "nakonec"? - ve filmu je to vždy těsně před závěrečnými titulky. Almodóvar s grácií jemu vlastní nám dokáže porce pocitů servírovat postupně tak, že někdy jsou závěrečné titulky pro naše srdce osvobozením, jindy se na ně raději ani netěšíme... Rozhodnutí je na svém srdci....máš jej na správném místě, nenechal-li Tě tento film chladným. ()
Naprosto bravúrny film, a to najmä svojim ponúkaným scenárom, ktorý je veľmi zaujímavý, a preto je maximálne i nepredvídateľný, a tak „kvarteto” postáv má väčšinou samé prekvapenia, čím nás (divákov) stále zamestnávať („ohúriť”), a to sa im inak darí znamenite. Almodóvar napísal pôvodné scenário, ktoré musí byť jednoducho písané priamo zo života, lebo to extrémne cítiť, až ku mne, sediaceho na pohovke, ako s nemým (a na Nemý film vo filme, tak na ten nikdy nezabudnem) úžasom vstrebávam políčko po políčku filmového pásu, popretkávaného účinnými dialógmi, aké som už dlho nemal možnosť počuť na vlastné uši, a pritom - Hovor s ňou na to ani zo začiatku vôbec nevyzerá, čo sa z nej nakoniec vykľuje, v dobrom slova zmysle. Centrom celého diania je Argentínčan Marco Zuluaga a Španiel Benigno Martín, apropo, spočiatku sedia vedľa seba počas divadeľného predstavenia, kedy podľa prvých dojmov nemajú absolútne nič spoločné, čiže nepoznajú sa, a to je aj vôbec úvodná sekvencia tohto kinematografického, špecifického, filmového diela, ktoré mi strašne predlho unikalo. Ženy, atraktívne, tu taktiež máme, ale sú v nehybnej polohe, takpovediac v KÓME, a tak Alicia i Lydia González majú predsa niečo, čo ich spája, aj keď si to neuvedomujú. Snímok skáče v čase, dopredu i dozadu, ale i napriek tomu je veľmi prehľadný, t.j. vo flashbackoch sa dozvedám prospešné poznatky o Alicii... _ Geraldine Chaplin disponovala minimálnym hereckým priestorom, ale nebolo to zbytočné, akoby sa cez ňu zvláštnym spôsobom spájali naše postavy. Jeden z najsilnejších filmov za rok 2002 ! ()
Kdo by si pomyslel, že je možné na tématu "ženy v kómatu" vystavět tak barevný a vrstevnatý příběh (toto jsem si pomyslel dřív, než jsem zjistil, že film dostal Oscara za scénář). Smutný film (ale obsahující naději na život). Podmanivá hudba. Krásné obrazy. Precizně udělané. ■ Po dalším vidění s manželkou zajímavá diskuse na téma: "Vina, trest a pochopení." Nemáme úplně identický názor. ()
Den před tímto filmem jsem viděl snímek Muž bez minulosti jiné evropské režisérské veličiny, Akiho Kaurismäkiho. Kdybych mohl srovnávací výsledek obou snímků převést do boxerské roviny, tak bych prohlásil, že Almodóvar vyhrál vysoko na body. Každý film je sice trochu na jiné téma, ale výsledné zpracování a herecké výkony, jakožto i další atributy, podle nichž se dá rozeznat dobré dílo od špatného tady hovoří jasnou řečí pro španělského klasika. Jeho drama je podané výrazně srozumitelnější formou a diváka dovede k "cíli" bez nějakých pokusů o "intelektuální znásilnění", což se o Kaurismäkiho filmech tak jednoznačně říci nedá. Almodóvarovy snímky obecně sice diváka donutí k zamyšlení, ale bude to opravdu jen zamyšlení a nikoliv "zavaření mozkových závitů" od ustavičného dumání nad tím, "co tím chtěl básník říci". Zkrátka, na jeho díla se lze dívat i bez vystudování psychologie, filozofie a všech blízce či vzdáleně příbuzných oborů, což se o dílech jiných evropských režisérů vždy říci nedá. ()
Galerie (40)
Zajímavosti (6)
- Francúzsky filmový časopis Les Cahiers du cinéma zaradil Hovor s ňou medzi 10 najlepších snímok roku 2002. (Niles)
- Film se dostal do obnovené edice knihy "1000 a jedna filmů, které musíte videt, než zemřete". Kniha původně obsahovala filmy do roku 1999. Teď její seznam obsahuje tituly do roku 2011. (TeeAge)
- Oscar 2002 za původní scénář; nominace za režii. (Geriel)
Reklama