Režie:
Petr NikolaevScénář:
Jan NovákKamera:
Martin DubaHrají:
Ondřej Vetchý, Libuše Šafránková, Vladimír Javorský, Jan Zahálka, Jakub Wehrenberg, Klára Botková, Jitka Ježková, Vladimír Dlouhý, Vilma Cibulková (více)Obsahy(1)
Příběh, dobře známý z populárního stejnojmenného bestselleru M. Viewegha, vypráví s ironickým nadhledem a nadsázkou o osudu, který jedné obyčejné rodině připravila léta normalizace. A jak to všechno začalo? Manželům Heleně a Alešovi (ve skvělém podání L. Šafránkové a O. Vetchého) se narodí kluk Kvído. Již okolnosti jeho narození během představení Čekání na Godota jakoby předznamenaly jeho pozdější dráhu. Když je Kvídovi šest let, přijedou ruské tanky a rodina se stěhuje do prvorepublikové vily na Sázavu. Jenže nedostanou celou vilu, ale jen část v zasklené terase, kde je zima jako v „psírně“. Komunistický ředitel skláren Šperk podmiňuje zlepšení jejich situace tím, že se tatínek bude veřejně angažovat. To ale Aleš odmítá. Celou situaci nakonec zachrání Kvído… (Česká televize)
(více)Recenze (502)
Ne tolik charismatický starší brácha Pelíšků, spoléhající na řetězení historek z dob, kdy „kurvy jedny komunardské“ stály u kormidla a lid angažovaně vesloval výměnou za lepší kajuty. Inženýr Kvído prudce antikoncepční, Šafránková občas zahláškuje a truhlář Vetchý až moc tlačí na pilu. Za nejlepší moment považuji ochmatávání cecků Mirjany Bendové v peřejích a následný střih na vařící se párky.. ()
Opravdu netuším, co tím chtěli autoři říct. Jeden dělník vesele vykřikuje, že Husák je starý kokot, druhý se ze systému zbláznil ... Srážka s blbcem bolí vždycky a stejně jako kdysi existovali komunističtí manažeři - hovada, existují kapitalistická hovada na manažerských pozicích i dnes. Stranická knížka dnes otevírá dveře stejně jako tehdy. Záleží jen na tom, kterou stranu si kdo zvolí a jak dokáže jít přes mrtvoly. Pod mostem v krabicích dnes u nás lidé taky spí, jak tvrdil komunista Javorský po návratu z kapitalistické ciziny. Hvězdičky dávám za Libušku Šafránkovou a malého Kvída, kteří se mi líbili. Smyslu téhle schizofrenní propagandy, spíchnuté vyloženě horkou jehlou, ale nerozumím. Komedie to rozhodně není, celé dílo je k pláči. ()
Krásně zfilmovaný příběh jedné obyčejné rodiny, na jejichž osudy za minulého režimu nahlížíme nezkalenou dětskou optikou trefně glosujícího hlavního hrdiny. Snímek Báječná léta pod psa se mimo toto nosné téma může rovněž opřít i o výtečné herecké výkony předních tuzemských jmen, takže ve finále dostaneme velmi vydařenou filmovou záležitost, ke které se i díky jejímu ironickému nadhledu na doby minulé budu velmi rád vracet. Skvělá práce! ()
Velmi slabé, ale že až tak plytké to bude? To jsem nečekal. Ten film nemá absolutně žádnej náboj, je to taková série pěkných obrázků, které neurazí. Nejhorší je, že tam absolutně chybí nějaký humor a přitom je to označený jako komedie. Potom mi tam přišla strašně trapná ta scéna, jak Vetchý vyjede na kánoi s tou bulharkou a vona si hned sundá tričko a ukáže silikonový kozy - to byla scéna jak vystřižená z nějaký americký teen komedie, ale nikoliv z českýho filmu zasazenýho do 60. let. Extrémně trapnej byl představitel malýho Huga a trapný bylo jak si furt ukazovali genitály, bylo to tam třikrát, ačkoliv už poprvý to bylo dost trapný. Pak ta scéna ze splavu, jak se převrhli měla evokovat Romanci pro křídlovku. V televizi koukali na Spalovače mrtvol a Kladivo na čarodějnice, šafránková si četla zločin a trest. Tvůrci se nám snažili vnutit, že jde o pokrokový dílo snažící se vzdát hold nesmrtelnejm kouskům, ale přitom tendle film jim nemůže čuchnout k fuseklím. Já věděl, proč sem se tomudle filmu rači vyhýbal, některý filmy je lepší nikdy nevidět. ()
Jediný z románů Michala Viewegha, který jsem dosud nečetl, takže nemohu jako u ostatních filmových adaptací srovnávat s literární předlohou. Přesto některé hlášky a postřehy jsou lehce identifikovatelné, takže lze poznat, že v tom nějakým způsobem měl Viewegh prsty. Asi je to jedno z nejlepších Vieweghovských zpracování. Jsem zvědavý, jestli se někdy dočkám na plátně Vybíjené, nejlepšího Vieweghova dílka. ()
Galerie (16)
Zajímavosti (34)
- Po incidentu s lokomotivou (odehrávajícím se v 70. letech) je možné všimnout si označení UIC, které u nás však bylo zavedeno až v roce 1988. (ČSFD)
- Ve filmu zazní píseň „Mám rozprávkový dom“ od Karla Gotta. (Duoscop)
- Divadlo, ve kterém se Kvido (v pozdějších podobách Jan Zahálka a Jakub Wehrenberg) narodí, je pražské Divadlo v Dlouhé. Ze sálu je vidět do foyer, v němž visí, stejně jako ve filmu, portréty herců. Veškerý interiér, který je ve filmu vidět, později (konkrétně v roce 2008) zničila povodeň. Malou roli diváka si zahrál Jan Vondráček, hvězda souboru tohoto divadla. (Fenek001)
Reklama