Tvůrci:
Rod SerlingHrají:
Rod Serling (vypravěč), Robert McCord, Jay Overholts, James Turley, Vaughn Taylor, David Armstrong, Jack Klugman, Burgess Meredith, John Anderson (více)Série(5) / Epizody(156)
Obsahy(1)
Zóna soumraku je místo, které existuje v každém okamžiku, prostoru nebo mysli, ale vždy, když to nejméně očekáváte. Když se ocitnete v této oblasti neomezených možností, buďte opatrní, co říkáte nebo děláte. Správná rozhodnutí vám mohou pomoci najít cestu zpět, někdy s větším štěstím a bohatstvím. Špatná rozhodnutí často vedou k šílenství a smrti nebo věčnosti uvězněné v této dimenzi. Obyčejní lidé se ocitají v mimořádně ohromujících situacích, které se každý snaží pozoruhodným způsobem vyřešit. (Shr1nK)
(více)Recenze (29)
Twilight Zone nejsou jen černé historky, je to něco jako americká verze Erbenovy Kytice. Lidé jsou opakovaně nepřiměřeně trestáni za zprotivení proti osudu, za aroganci, snahu získat něco víc, odmítnout určený směr. Místo série křesťanských hodnot tu dominuje víra v americký sen a sebedefinici ve jménu jeho naplnění. Přitom ale ne ve smyslu aktivní propagandy těchto hodnot, Serling byl naopak vnímaný jako progreaivní tvůrce a opak konzervativce. Jde spíš o vžitou víru v pracovitost a přiměřenou odměnu, kterou si možná při psaní scénáře ani neuvědomoval. Nakonec, při méně politickém čtení, jde většinu zápletek vnímat jednoduše jako vrozený strach z nekontrolovaného individualuzmu - ne ve smyslu "individualizmus je zlý", ale "nebezpečný a nejistý", což je nakonec vnitřní strach mnoha lidí - možná tím spíš těch, kteří v individualizmus věří. V nějaké z epizod Twilight Zone se hrdinové dočkají trestu za přílišnou aktivitu i pasivitu, zvědavost i apatii, hlasitost i tichost, introverzi i extroverzi - prakticky za vše, čímž může být člověk definován, se v Twilight Zone dočká trestu, což by mohlo být vnímáno jako vrcholně cynické, ale právě proto volím ono připodobnění k Erbenovi, který nakonec taky končí u toho, že je člověk potrestaný prakticky za vše, čím nějak nabývá na jedinečnosti. Je taky vtipné, kolik historek je založeno na pointě, jak špatně se člověk má, když se mu splní všechna přání - v jedné je to doslova peklo, čili opak trestu je ještě větší trest. Rozhoduju se pak nečíst to jako pamflet vybízející k tomu "nečinit volby" ani potřít kritiku reálného kapitalismu (několik kusých epizod, především A Stop at Willoughby, nabízí možná nevědomky dokonce tvrdou kritiku kapitalismu), ale naopak sebereflektivní pochopení, že jakákoliv volba má své následky a měli bychom se naučit s tím počítat a přijmout to. Škoda, že se to vše manifestuje pořád v rámci amerického nukleárního systému, určitou bariéru Serling nedokázal překročit a jeho bajky vždy zůstávají uvnitř, neumí se na věc podívat opravdu zvenčí a neumí nabídnout pohled na svět, který přesahuje mantru USA. Samozřejmě je při podobných čteních taky třeba brát v potaz, že jde o víc než půlstoletí starý seriál - jsme dnes celkem jinde. Jako určitá časová kapsle je to ale fascinující. Některé epizody jsou samozřejmě trochu naivní, jiné absurdní, ale některé si v sobě zároveň zachovávají kus univerzálního tápání. Je to nepochybně fenomén a jeden z nejvlivnějších televizních produktů - určitě stojí za pozornost. Žádná další z podobných antalogií, co znám, od Věřte nevěřte po Black Mirror, každopádně nedokázala zdaleka totéž. ()
Rod "můžete mi říkat podvyživený Hitchcock" Sterling jako tvůrce a průvodce zónou soumraku. Klasika a předobraz (nejen) povídkových (nejen) seriálů pohrávajících si (nejen) s „okrajovými“ žánry horroru, sci-fi apod. Ne, že by tu podobné snahy nebyly i před tím (v TV i rozhlase, viz Hitchcock či Welles), ale nikdy s těmito žánry jako stěžejními a ostatně nikdy ani takto kvalitně, s tolika známými spisovateli a v takovém měřítku. Díky rokům vzniku se v tématech hodně pracuje se strachem z atomové krize, „mccarthismem“, objevováním vesmíru, paranoiou studené války apod. Od druhé sezóny si tvůrci dovolují na svou dobu odvážné trikové kousky, ale přesto to většinou stojí hlavně na nápadech, ději a pointách. Samozřejmě, že vzhledem k povídkovému pojetí to díl od dílu kvalitativně výrazně osciluje, ale celkově jde o klasiku nad klasiky, jejíž nejlepší epizody zůstávají dodnes mnohdy nepřekonány. (1x01) Where is Everybody? 3/5 Když celá povídka (jinak výtečná) stojí na jednom herci, tak proč obsadit ochotníka místo herce? (1x02) One for the Angels 4/5 Obchodník, který by i Horstu Fuchsovi prodal sadu nožů WS International versus byrokratismem svázaný sympaťák Smrťák. (1x03) Mr. Denton on Doomsday 3/5 Osudový western s ostudným ožralou a s osudovou přestřelkou. (1x04) The Sixteen Millimeter Shrine 4/5 Sunset Blvd. ve zkratce. (1x05) Walking Distance 2/5 Sentimentálně vlezlé cestování časem s ponaučením o těch pravých hodnotách. (1x06) Escape Clause 4/5 Hypochondrický Faust, pupkatý ďábel a skvělé řešení co s nesmrtelností, škoda jen zbytečného epilogu. (1x07) The Lonely 2/5 Samota je sice hrozná věc, ale nudit kvůli tomu diváka netřeba. (1x08) Time Enough at Last 5/5 Televizní definice ironie. Náruživý čtenář těžký úděl má. Tolik knih a tak málo času. (1x09) Perchance to Dream 5/5 Psycho-horror, u kterého mi nikdo nevymluví, že stál (nejen) u zrodu Nočních můr z Elm Street. Akorát je mnohem lepší a po celou stopáž v realitě pevně ukotvený. Což ho dělá ještě mrazivějším a tím pádem i působivějším. (1x10) Judgment Night 3/5 Ponorkové deja vu. (1x11) And When the Sky Was Opened 4/5 Gagarin nebyl první člověk ve vesmíru, to jen na ty první není vzpomínáno. (1x13) The Four of Us Are Dying 3/5 Mrhání dobrým námětem, škoda. (1x14) Third from the Sun 4/5 Výtečná znepokojivá atmosféra blížícího se konce na jedné straně a očividná pointa na té druhé. (1x15) I Shot an Arrow into the Air 4/5 Utahaný průběh o nepovedeném prvním letu do vesmíru s posádkou, ale kvůli finále se vyplatí vydržet. Ostatně tohle finále si Sterling nápadně podobně zopakuje i o pár let později při psaní scénáře k jednomu z nejslavnějších sci-fi filmů všech dob. (1x16) The Hitch-Hiker 5/5 Psycho terror, lekačky a geniálně obsazený ošuntělý stopař. Původní rozhlasovou hru bych si někdy rád poslechl. PS: Tak jsem ji slyšel v podání Orsona Wellese a rovněž sakramentsky dobré. (1x17) The Fever 3/5 V zásadě výborné, ale látka je to na mnohem kratší stopáž. "Fráááánklin, Frááánklin!" (1x18) The Last Flight 4/5 Dobře vymyšlené, málokdy se k cestování časem přistupuje takto důsledně "co se stalo, stalo se a stalo se tak vždy, jinak by se nestalo, co se stalo". (1x20) Elegy 4/5 Nápad za všechny prachy, škoda že zůstalo jen u něj. (1x21) Mirror Image 4/5 Sama sebou². Mít to jiný závěr, kupříkladu že to celé bylo varování, aby do busu nenasedala a tím se vyhnula smrtelné nehodě, tak by to bylo perfektní, protože ten použitý konec vyznívá dost do ztracena. (1x22) The Monsters Are Due on Maple Street 4/5 Z toho měl být rozsahem minimálně dvojnásobný díl s psychologickou drobnokresbou. Takhle je ta psychologie davu příliš skoková, což ubírá na působivosti. Potěší ovšem odkaz na Loterii Shirley Jacksonové. (1x23) A World of Difference 4/5 Cut! And now something completely different... (1x27) The Big Tall Wish 4/5 Vyplněné dětské sportovní přání jakožto nejhorší noční můra sázkových kanceláří. Naštěstí sázkařská lobby rychle zasáhla a tak je konec boxera za výkonnostním zenitem, který ve svém životě schytal až příliš ran, sympaticky reálný. Navíc odvážná a společensky záslužná epizoda, protože výhradně černošské obsazení hlavních rolí (navíc tu běloch masíruje černocha) bylo v roce 1960 v televizi zcela nevídané. (1x29) Nightmare as a Child 3/5 Přemoudřelá princeznička, ze které by Freud měl velikou radost. Znalý divák již ovšem tolik nadšení neprojeví. (1x30) A Stop at Willoughby 5/5 Push-push-push... Nádherně melancholicky posmutnělá epizoda o vystresovaném muži, který se narodil do špatného století a nezvládá tempo doby. Taková k lepšímu (výrazně lepšímu!) přepracovaná epizoda Walking Distance. (1x31) The Chaser 5/5 Půvabná variace na "pozor co si přejete, může se vám to vyplnit". A kdo by byl řekl, že ďábel je tak sympatický cynik a knihomol? (1x34) The After Hours 4/5 Marsha? Marsha? MARSHA! Vynikající znepokojivá atmosféra obchodního domu po zavíračce, která je ovšem zcela zruinovaná debilní pointou. (1x36) A World of His Own 5/5 Nic pro feministky. Ovšem pro ty kteří mají smysl pro humor je to jako dělané a navíc jde o půvabný důkaz, že k dobré zábavě stačí velmi málo. Konkrétně Mathesonova předloha, jedna pracovna s jedním krbem a třemi herci se dvěma obálkami a jedním Serlingem navrch. (2x05) The Howling Man 4/5 Gandalf Bílý jako představený prapodivného kláštera s jedním (ne)vinným vězněm zákonům navzdory. Ta atmosféra! Ty úhly kamery! A ach ten hloupý, hloupý konec... (2x06) Eye of the Beholder 4/5 Status legendy je tomu spíše na obtíž. Výtečné to nesporně je (především pak vizuálně); jen ne tak výtečné jak se tvrdí. (2x11) The Night of the Meek 4/5 Ožrala, toho času obchoďákový Santa na káry, který se dostane ke skutečnému Santově vaku na dárky. Tak dobré, že bych se vůbec nedivil, kdyby to byla v mnoha rodinách pravidelně na Vánoce pouštěná klasika. (2x15) The Invaders 5/5 Prostá selka žijící na samotě versus titěrné hračky z vesmíru. A ne, nehraje se na uvolněnou notu. Ba naopak jde o epizodu s neskutečně vypjatou atmosférou teroru ve zdánlivém bezpečí vlastního domu. (2x19) Mr. Dingle, the Strong 2/5 Nechtěně vtipné v momentech, kdy to vtipné vůbec být nemá a naopak trapně nevtipné v těch, kdy to vtipné být má. A těch je většina. (2x22) Long Distance Call 3/5 Americkému Tomáši Holému volá skrze dětský telefon mrtvá babička a chce ho mít u sebe. A nebo taky ne... Vynikající námět na horror, ale ve výsledku je to spíše jímavá limonáda.(2x25) The Silence 4/5 Mluviti stříbro, mlčeti zlato aneb Big Brother 1961. (2x27) The Mind and the Matter 3/5 Také vždy po ránu pohrdáte všemi těmi tlačícími se davy? Máte lidí a jejich chování plné zuby? Tak toto bude vaše oblíbená epizoda a ještě dojdete bohulibého ponaučení, že samota není to samé co osamělost. (2x28) Will the Real Martian Please Stand Up? 4/5 A já bláhový žil v domnění, že z Venuše jsou ženy. (2x29) The Obsolete Man 5/5 - I’m a human being! - You’re a librarian, Mr. Wordsworth. Státní monstr proces v orwellovské dystopické společnosti s „přežitým“ knihovníkem. Z procesu by McCarthymu i Trudákovi srdéčka (měli-li nějaká) samou radostí zaplesala; z této epizody zase srdéčko plesalo mně. (3x01) Two 2/5 Nemluvné post-apo o nezajímavé dvojici s uchem Bronsonem. (3x05) A Game of Pool 4/5 Kulečníková hra (jako) o život s duchem nejlepšího hráče všech dob. (3x10) The Midnight Sun 5/5 Sugestivně spalující atmosféra blížícího se zániku Země z pohledu "zpocené holky od vedle". Škoda zbytečně se o pointu snažícího závěru; z této epizody spolehlivě vyschne v hrdle i tak. (3x11) Still Valley 3/5 Občansko-válečná Šípková Růženka. (3x14) Five Characters in Search of an Exit 5/5 V Pixaru to musí milovat; a to nejen kvůli geniálnímu šášulovi Murraye Mathesona. (3x21) Kick The Can 2/5 Na papíře kondenzovaná nostalgie, ve ztvárnění však lacině kýčovité melodrama na první signální. (3x24) To Serve Man 5/5 Mírumilovní mimozemšťané a jejich výpomoc nepoučitelnému lidstvu. Tak dobré, že to nadchne i navzdory očividné pointě. (3x28) The Little People 2/5 Nápad zlý není, ale provedení ano. O pekelném nevýkonu Joea Marosse, který posouvá přehrávání do zatím neviděných sfér, raději ani nemluvě. (3x31) The Trade-Ins 4/5 Vzhledem k současnému důchodovému věku až mrazivě aktuální epizoda o šanci na pokračování života v mladých tělech. Jen si vybrat ten správný model. A mít na něj; to tedy především. (4x02) The Thirty-Fathom Grave 4/5 - Knock! Knock! - Who's there? - World War II American Submarine from the past, yo! (4x06) Death Ship 4/5 Matheson to dobře vymyslel i napsal, ale obsazení mu to kazí. Z toho tria umí hrát jen jeden. Druhý během vypjatých scén vypadá jako když se pitvoří Andy Serkis a třetí má nehybné mimické svaly, což se snaží vynahradit mácháním rukou. Škoda, protože tohle mělo potenciál na jednu z nejlepších epizod. (4x16) On Thursday We Leave for Home 4/5 Studie muže, který si na nehostinné planetě trýzněné spalujícím žárem dvou nikdy nezapadajících sluncí vypěstoval díky své třicetileté absolutní moci nad slepě poslouchajícími ovečkami fanatický božský komplex. (5x03) Nightmare at 20,000 Feet 5/5 Kdopak by se mončičáka na křídle za bouře bál? (5x06) Living Doll 5/5 My Name is Talky Tina and I am going to kill you. Kojak versus znepokojivá mluvící panenka jakožto temné alter ego adoptované dcerky. Příkladně gradované. (5x07) The Old Man in the Cave 3/5 Post-apo s Coburnem, které vám školometsky o hlavu omlátí své sdělení. Pořádně, opakovaně. A kdybyste ho náhodou nepochopili, tak znovu a znovu. (5x17) Number 12 Looks Just Like You 4/5 Variace na "Eye of the Beholder" v opačném hávu. Paradoxně aktuálnější než v době vzniku; s tím zasazením do roku 2000 to celkem i trefili. Škoda pouze mužského (ne)herce a obsazení osmnáctileté třicetiletou. (5x15) The Long Morrow 4/5 Čtyřicet let samoty ve vesmíru na zbytečné misi bez významu. Nádherně posmutnělý závěr. (5x22) An Occurrence at Owl Creek Bridge 4/5 Nejfilmovější epizoda a oscarový materiál; doslova. Na televizní projekt divné, že? Není to totiž původně natáčené pro Twilight Zone, ale jde o samostatnou francouzskou krátkometrážní adaptaci Bierceovy povídky zakoupenou Sterlingem v Cannes právě pro pátou sérii. Dotočeny k němu byly pouze uvozující proslovy. Každopádně dobrá žánrová povídka z dob Občanské války, která do série padne jako ulitá, ne že ne. A navíc ta lahůdková práce s filmovým časem. (5x23) Queen of the Nile 4/5 V době IMDb to působí jako ještě větší "pohádka" než tenkrát. Každopádně ovšem zdařilá variace na Čachtickou paní. (5x28) Caesar and Me 3/5 Kdo je loutka a kdo loutkář? () (méně) (více)
(59/156) Nadčasová... magická... fascinující... plná temna, fantazie, osudovosti, někdy i poezie... nesoucí diváka na vlnách pohltivé atmosféry krátkých příběhů do jiných dimenzí existence lidského bytí a tohoto světa... dávající televizi, stejně jako hororovému a mysterióznímu žánru zcela nový rozměr... s celou studnicí jedinečných, malých velkých filmových zážitků pro diváky a rovněž studnicí velkých podnětů k inspiracím pro celé generace budoucích tvůrců. Taková je ZÓNA. *** Nikdy bych nevěřil, že se s takovým nadšením zadívám do amerického seriálu, vlastně se mi téměř příčí použít ono dnes tolik oblíbené a všude sprofanované slovo seriál, pod nímž si obvykle představím v první řadě stupidní telenovely, trapné sitcomy a nekonečné pohádky pro dospělé z produkce současných komerčních stanic. Takže napíšu, že jsem se postupně zadíval do této neobyčejné sbírky filmových žánrových povídek z přelomu 50./ 60. let, doprovázené pokaždé pěkně napsaným komentářem průvodcem a hlavním tvůrcem Zóny Rodem Serlingem, a jsem nadmíru spokojen. Také překvapen, jakými nadčasovými scenáristickými i filmařskými nápady oplývali američtí televizní tvůrci v dobách drobných černobílých přijímačů. Úroveň těchto krátkých filmů dosahuje nejednou stupeň obrovské tvůrčí geniality, a byť se v tak rozsáhlé sbírce najdou samozřejmě kousky pro mě osobně jednou lepší a jindy zas trochu slabší, ty geniální a nezapomenutelné u mě rozhodují o výjimečnosti celku, který si jiné hodnocení, než plný počet dle mého názoru nezaslouží. *** Osobní TOP 10 epizod (řazeno chronologicky): And When the Sky Was Opened (S01E11), Elegy (S01E20), A Stop at Willoughby (S01E30), A Hundred Yards Over the Rim (S02E23), The Obsolete Man (S02E29), It's a Good Life (S03E08), The Midnight Sun (S03E10), Five Characters in Search of an Exit (S03E14), Valley of the Shadow (S04E03), An Occurrence at Owl Creek Bridge (S05E22) ()
V některých případech zastaralé a obehrané už v době vzniku a ve své tendenci udílet moralistická kázání otravně pompézní, což by snad tolik nevadilo, kdyby ty udílené morální lekce nebyly po uplynulých desetiletích tak nějak dědoučkovsky samozřejmé a ve své překonané progresivnosti nesnesitelně samolibé. Nutno sledovat zhruba stejně naléhavě jako číst manifesty o zlu nevolnictví. Jako fajn, pokud se člověk chce chlubit, že to viděl, ale ta opravdu podnětná povídková tvorba se dneska odehrává jaxi někde jinde, žáno. ()
Galerie (13)
Photo © Columbia Broadcasting System (CBS)
![The Twilight Zone - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/158/142/158142581_610383.jpg)
Zajímavosti (32)
- Kapela Rush nahrála na své album „2112“ skladbu s názvem „Twillight Zone“, jelikož členové kapely chtěli touto cestou vzdát seriálu hold. (Lajty)
- CBS chcela ako rozprávača Orsona Wellesa, ale ten žiadal príliš veľký honorár. (shimik77)
- Dňa 11. augusta 2009 vydala US Postal Service sériu dvadsiatich pamätných poštových známok, aby si uctila ranné americké televízne programy. Na známke The Twilight Zone je zobrazený jej tvorca, hostiteľ a rozprávač Rod Serling. (shimik77)
Po šesti zhlédnutých epizodách tohoto byť televizního, filmově velmi kvalitního a působivého seriálu (některé epizody jsou vizuálně skvostné) lze konstatovat násl. (řazeno od nejbanálnějšího k nejdůležitějšímu): 1) Zdá se, že jestli vám vstupy vypravěče (jímž není nikdo menší než autor Serling) budou (stejně jako původně reklamnní předěly v půlce každé epizody) vadit, rušit vás a jeho řeči vám oslabovat a rozmělňovat filmovou "řeč" epizody (jako mně), nebo je naopak budete kvitovat, těšit se na ně a vnímat je jako prvek, který prožitek epizody podstatně posiluje (jako tvůrce titulků Mr.Apache), záleží na tom, jaká máte obecná divácká očekávání a zda jste žánrově poučeným fanouškem (jako Mr.Apache), nebo jen náhodným mimožánrovým divákem (jako já). Avšak i já musím uznat, že v některých epizodách oceníme vypravěčův vstup alespoň zpětně, kdy nám po jejím skončení teprve dojde, co vlastně naznačoval. A třeba ve Where is everybody je vypravěčský úvod velmi obecný, krátký a patřičný. 2) V pointě poloviny epizod (tj. tří ze šesti) je velmi silně obsažena americká vlastenecká ideologie (budoucí lety na měsíc hrdinných budoucích kosmonautů, prostý heroismus prvních kolonistů západních teritorií, "neamerický" totalitní stát), přičemž příslušné téma není v pointě jen nějak "implicite přítomno", nýbrž je velmi výslovně a s patřičnou uvědomělostí explikováno. 3) Nejenže takové pointy, ačkoli jsou vždy kvalitativně nižší než celý zbytek epizody, její celkové vyznění nenarušují, jsouce od zbytku více méně volně oddělitelny, nýbrž i v epizodách, jejichž pointy jsou těchto věcí prosty, tvoří pointy jakousi přidanou hodnotu, nový rozměr či zcela určitý a dosud netušený náhled na to, co se v příběho vlastně dělo, nicméně vyprávění samotné je zcela plnohodnotné i bez pointy, která mívá funkci výkladu předložené záhady (obě stránky - vyprávění na jedné, pointa na druhé straně, velmi silně např. v epizodě Stopař). 4) Důvodem, proč se epizody bez pointy vlastně obejdou, je pozoruhodný fakt, že ačkoli jsou předkládány coby polohorrorové záhady, obvykle ukazují nějakou konkrétní základní psychickou potřebu, resp. její deprivaci, případně vpád něčeho zcela určitého, nějakou tu základní potřebu narušujícího; přičemž nejde o psychologii, nýbrž začasté o předvedení některé ze základních existenciálních daností lidského pobytu. Jak tyto danosti, resp. potřeby, tak i je narušující prvky, jsou divákovi předloženy (resp. postavy jsou do patřičných situací vrženy) náhle, bazálně, vše je v nejlepším slova smyslu "primitivní", k čemuž přistupuje silná řeč estetického filmového obrazu a umně budovaného napětí, což ve výsledku vede k tomu, že divák prožívá uvědomění si příslušné danosti a její deprivace, filmová řeč otevírá jeho nitro pro jejich spontání rozjímání právě jako bazálních daností, jejichž spolehlivost je jen zdánlivě samozřejmá. Bez velkých keců asi tak: Je to vždycky nějaký člověk (případně víc lidí) s určitým fatálním problémem - lze to vnímat mysteriózně, psychologicky i existenciálně. To je myslím společné všem epizodám a skvělá je právě ta rozmanitost - co díl, to nějaké bazální "primitvní" téma.Vše řečené je přítomno už v úvodní epizodě Where is everybody, která tak předznamenává charakter a kvalitu seiálu, jenž otevírá. Čtyři hvězdy nebo pět, jiné hodnocení je nemožné. () (méně) (více)