Scénář:
Josef MachKamera:
Ferdinand PečenkaHudba:
Julius KalašHrají:
Karel Höger, Ludvík Veverka, Helena Friedlová, Dagmar Frýbortová, Vladimír Majer, Karel Dostal, Růžena Šlemrová, Libuše Zemková, Raoul Schránil (více)Obsahy(1)
U starosty Bartoše se sejde třináct hostů. Přítomní jsou nešťastným počtem zneklidněni, a tak uvítají, když se objeví další host, navíc čtrnáctý také podle jména. Vše by bylo v pořádku, ale mladý Pavel Čtrnáctý se zahledí do starostovy dcery Emy a neodolá jejímu půvabu a políbí ji. Dívka se rázem stane předmětem klepů. Zvědavá paní Linhartová by si ráda celou záležitost objasnila a pozve k sobě společnost, se kterou chce všechno probrat. Náhodou je hostů opět třináct. Počet nakonec doplní nový knihovník Linhartových. K překvapení všech je to znovu Čtrnáctý. Téhož večera, poté co si prohlédl vzácné tisky, Pavel zmizí. Pod jménem Hubert Malina se stane vzápětí dokonalým komorníkem průmyslníka Berseckého. Když usvědčí Quida Alexyho, snoubence Berseckého dcery, z loupeže, podá Pavel vysvětlení i k ostatním událostem... (ČSFD)
(více)Recenze (41)
Česká kriminální komedie o záhadném mladém muži (K. Höger), který se nečekaně objeví u starosty a doplní počet jeho hostů na čtrnáct, neboť třináct osob u stolu prý přináší neštěstí. Překvapení, které způsobil, když se představil jako Pavel Čtrnáctý, nebylo nic proti tomu, když bez okolků políbil starostovu dceru Emu (D. Frýbortová) a projevil ji tak před všemi hosty svou náklonnost. Höger získal místo jako knihovník u pana Linharta (záhřebský rodák Z. Rogoz), jehož trezor byl zanedlouho vykraden. Poté pracuje pod jiným jménem jako osobní sluha u továrníka Berseckého (K. Dostal), jemuž byly odcizeny šperky, a to se už jistě nejeden divák domnívá, že má s loupežemi něco společného. Nevyjasněná Högerova přítomnost u obou krádeží způsobí rozkol mezi Čtrnáctým a Emou, avšak v závěru bylo jeho podivné počínání, včetně jeho pravé totožnosti a povolání, smysluplně vyjasněno hledáním dodatku k závěti, v níž mu má být odkázán majetek. Snímek je výjimečný tím, že na režisérské židli seděl O. Nový (společně s A. Zelenkou) a jeho ojedinělé autorské dílo díky závěrečnému překvapivému vysvětlení přináší zajímavý filmový zážitek. Ve vedlejších rolích se objevil vykutálený hrabě R. Schránil, komický strýček Kilián v podání F. Filipovského či L. Zemková jako Berseckého dcera Lydie, která se prezentovala úvodním opileckým vystoupením a poté se na jedné společenské události objevila ve velmi extravagantních šatech. Ve filmu natočeném podle německé předlohy se K. Höger prezentoval elegantním hereckým výkonem, avšak kromě něho, smysluplného závěrečného rozuzlení a režiséra, který si poprvé a naposledy odskočil od svého hereckého povolání, v něm nespatřuji nic významného. ()
Dosti komplikovaná zápletka, ale díky tomu, že jsme nevěděli, co v těch dvou domech Čtrnáctý hledá, dokázalo to podržet ze zvědavosti u jinak dost nezajímavého děje. Nová hvězda českého filmu z protektorátních časů Karel Höger zde vytvořil jednu z prvních výrazných rolí; zápletka s Emou by byla zajímavější, kdybychom se dozvěděli, že spolu dříve užý opravdu něco měli, ale jak se zdá, tak se opravdu do sebe podivně zakoukali až toho deštivého večera. Šlemrovou a Nollovou jsem poznal víc podle hlasu než vizuálně, jednu z prvních rolí zde hrála Jiřina Petrovická. Komedie to moc nebyla a krimi vlastně také ne, ta parta vedená Vladimírem Majerem - to byli detektivové nebo jen kamarádi? To zůstalo nevysvětleno také. ()
Totální zhovadilost,která opět dokazuje,že každý se má držeti,svého kopyta! Scénář napsalo zřejmě 5leté dítě po lobotomii a jediný důvod,proč to sledovati jest Karel Hoger. Za něj je ta 1 * Jinak,děs,běs a hrůza. Celý film jsme se s rodinou smáli,ale ne proto,že to jest ozn. jako krimikomedie,jestli mi rozumíte. Krimi? Kde? Komedie? Ano,ve smyslu,ubohé trapnosti a směšnosti. Třeba to byl záměr,nevím. O hereckých výkonech (až na 3 vyjímky) se nedá naprosto hovořiti a celý ten nesmyslný a debilní děj o ničem,mi silně připomínal nějakou tu ´´úchvatnou´´ operetu. Dokoukal jsem to jen proto,abych si ověřil,že pointa tu opravdu žádná není. Tedy ve smyslu,taková která by stála vůbec za zmínku. A opět,zdejší hodnocení,ponechám raději bez komentáře. P.s.tohle jsou případy,kdy se opravdu a upřímně stydím za tehdější kinematografii,která byla u mě vždy! na mnohonásobně vyšší úrovni,než ta dnešní,ubohá a poloamatérská,která dokáže vyploditi jen kriminálky,totálně dementní tv nekonečné ságy a rádoby filmy o komunismu či fašizmu,které se stejně motají jen v bludném kruhu a vlastně již nemají co nového a podstatného sděliti,co by se nevědělo. ()
V roce 1943 se Oldřich Nový neobjevil ani v jediném českém filmu, částečně také proto, že byl neustále sledován štvavým nacistickým tiskem. Proto se načas uchýlil do poklidného a přátelského prostředí hostivařských ateliérů, kde společně s Antonínem Zelenkou a kameramanem Ferdinandem Pečenkou natáčel detektivní komedii podle námětu někdejší star německého němého filmu Ossi Oswaldy (1897 - 1947). Roli, na kterou by si dříve brousil zuby on sám, svěřil bez zaváhání Karlu Högerovi. I když se to nezdá, ti dva měli leccos společného - brněnské začátky, ale i jemné gentlemanské vystupování a nepředstíranou úctu a galantnost k ženám. Přímo z konzervatoře si Nový do filmu vyžádal dvě mladé adeptky herectví, osmnáctiletou Dagmar Frýbortovou a devatenáctiletou Libuši Zemkovou, z plzeňského divadla k nim záhy přibyla ještě dvacetiletá Jiřina Petrovická. Film plný nových dívčích tváří a rafinovaných zápletek, během nichž se na scéně objevuje důmyslný zločin, neměl tedy čím zklamat. Oldřich Nový si v něm alespoň zazpíval legendární píseň o náměsíčníkovi, vtipný song o pošetilém přání jednoho blouznivce. ()
Nejsem žádný mravouk, ale prostě mi to nejde přes pajšl, při pomyšlení, že film vznikl v době, kdy lidé umírali v koncentrácích, srali strachy před gestapem a soused udával souseda pro kus žvance. Co motivovalo tvůrce k natočení něčeho tak hloupého a laciného? Výdělek? Prostě prachy nesmrdí v žádné době? To byla v té době společenská objednávka nebo se směli točit jen takové mydliny? Než opustit pohodlí a lesk filmového světa, tak budeme hrát v čemkoliv, jen když to zacinká. To se opravdu měli chuť lidé bavit sledováním takového škváru? Češi mají jednu "úžasnou" vlastnost, přizpůsobí se prostě každé době... ()
Galerie (3)
Zajímavosti (6)
- Píseň, kterou pro film nazpíval Oldřich Nový, se jmenuje „Kdybych já byl náměsíčník“. (Gabretta)
- Jedná se o jediný film, který režíroval Oldřich Nový. (JARDAHONDA)
- Libuše Zemková se vzdala role ve filmu Šťastnou cestu (1943), aby si mohla zahrát v tomto filmu. (petr.trep)
Reklama