Režie:
Leander HaußmannScénář:
Sven RegenerKamera:
Frank GriebeHrají:
Christian Ulmen, Detlev Buck, Janek Rieke, Katja Danowski, Annika Kuhl, Michael Gwisdek, Karsten Speck, Sven Martinek, Christoph Waltz, Steffi Kühnert (více)Obsahy(1)
Pan Lehmann je téměř třicátník, Berlíňan z Kreuzbergu, z oblasti Kotti a slavného klubu SO36. To je asi jako být v Praze ze Žižkova, od Akropole. Kreuzberg byl přímo u zdi, a tak tu žili především podivní umělci, vysílení přistěhovalci a zapomenuvší se domorodci. Pan Lehmann je barmanem v jednom z barů jistého Erwina. Je to malá domácká hospůdka a ničím se neliší od Lehmannova života. Změna přijde až ve chvíli, kdy se Frank Lehmann dozví, že ho plánují navštívit rodiče, kteří si myslí, že je vedoucím restaurace. Franka Lehmanna oslovují všichni zásadně 'pane Lehmann' k čemuž mu ovšem bez problémů tykají. Nejen návštěva rodičů je změnou v Lehmannově životě. Kolem Lehmanna se začínají dít věci. Seznámí se s kuchařkou Katrin a musí pomoct svému nejlepšímu příteli Karlovi z těžké deprese. (Fary)
(více)Recenze (9)
Škoda několika infantilnějších vtipů a slabšího příběhu, které malinko kazí jinak velmi příjemný film, málem kultovní, o bandě západoněmeckých vykalenců. V infu zde chybí Katja Danowski, představitelka hlavní ženské role s velkými přednostmi, kterou bych si klidně taky nechal připravit snídani. ()
Takový zábavný retro punk. Punk říkám kvůli postavám, prostředí a dialogům. Jediný co vytknu, že občas film zklouznul do absolutní nudy, ale pak zase z ničeho nic prásk a bylo veselo. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $4,143,000║ ()
Berlín, krátce před převratem. Ta atmosféra je už cítit ve vzduchu, všichni nadšeně prožívají onu převratnou dobu.... nebo že by ne úplně všichni? Pohled tentokráte z té západní strany berlínské zdi, pohled skrze nekonečnou řadu do dna vypitých skleniček, nočních barů, bezcílného bloumání, ve kterém i informace o pádu zdi může být jen dalším důvodem se napít. Určitě ne komedie pro každého, komedie, ve které se jakoby NIC neděje, komedie bez cíle a smyslu, která však smysl nakonec má. Komedie, které jsem se vlastně začal smát až po jejím skončení. ()
Berlínská tragikomedie s několika nezapomenutelnými scénami (úvodní scéna se psem, rozchod v tureckém bistru, zvěstování o pádu zdi). Haussmann se po Sonnenalllee opět vrací do Berlína rozděleného zdí, jeho film je výborně zahraný (především Detlev Buck), vtipný i hořký, zkrátka "sehr sehr gut". Po pomýleném srovnávání Sonnenallee s Pelíšky potrvzuje tento film kdo je v žánru "nostalgický pohled na nedávnou historii"o řadu koňských délek vepředu... ()
Hlavně pro Němce musí být tenhle film nostalgická vzpomínka. Berlín, těsně před pádem železné opony. Ve vzduchu je cítit možná změna, popíjení v baru, kamarádi. A do toho jedna jepičí love story. Na první pohled tuctová, obyčejná, přesto svým způsobem jiná, úsměvná, hřejivá, ostatně stejně, jako celý tenhle film. Škoda, jen obsazení hlavního hrdiny. Byl mně hrozně nesympatický, sám nevím proč, tak dám zatím lepší trojku a uvidím, jestli to někdy do budoucna změním. ()
Božia sladkokyslá ľahkovstrebávateľne silno potentná komédia nevinne a s ľahkosťou sa obvýjajúca okolo pádu Berlínskeho múru. Kneipen na každom kroku, pivo je obedom, večerou i ďaľších 5 chodov v štýle večne pojedajúcich(popíjajúcich) hobitov, teda až na raňajky, tie sú občas spojené s pojedaním Schweinebraten. Potulujúci sa psy sa vlastne vonkoncom nepotulujú, oni len diskriminovaný a nedocený ako zákazníci nočných podnikov hľadajú svojich záchrancov z večného absťáku. Ach ako ľahko sa o tomto vinikajúcom Nemeckom filme rozpráva, pretože je naozaj o čom. Veľa ludí nadáva na Nemčinu ,po skúsenostiach zo základnej tipujem, ale aj jej najväčší kritici budú musieť uznať, že je to jednoducho prekrásny filmový jazyk,síce so svojou zvláštnou ledabolo melodikou, ale schopný takýchto chuťoviek. Ďalšou ingredienciou na očarujúcom kuchárskom recepte tohto komorného dielka je výborne vybraná hudba, dodávajúca všetko potrebné korenie aby ste si na tomto dezerte mlsne pochutily. Bravó len tak ďalej Nemecko! ()
Sonnenalle a hlavne NVA povazuji za vyborne filmy, ale Herr Lehmann mne neuchvatil. Je to asi retro pro ty, kdo zili na zapadni strane zdi, ja jsem tam nenasel nic tak vtipneho krome sceny s rodici v restauraci a na celnici. ()
Tak nějak nevím, co si o tom myslet. Má to svoje kouzlo, ale i mi to občas přijde rozpačitý. Určitě bych tomu vytkl některé příliš rychlé dialogy. ()
Reklama