Režie:
Vít OlmerScénář:
Jitka PistoriusováKamera:
Ota KopřivaHrají:
Jakub Wehrenberg, Jiří Strach, Jitka Molavcová, Jiří Schmitzer, Viktor Nejedlý ml., Vladimír Hrubý, Anna Ferencová, Tat'ána Puttová, Jana Kynclová (více)Obsahy(1)
Jakub je technicky nadaný, ale jeho okolí nemá zrovna pochopení pro jeho vynálezy. Nemá to tedy lehké až do chvíle, kdy potká vedoucího počítačového klubu, kterého Jakubovy schopnosti doopravdy zajímají. (Filmbox)
Recenze (48)
Jakub Wehrenberg a Jiří Strach se sešli ve výborném dětském filmu o talentovaném chlapci v elektronice, jehož vynálezy budili zmatek a pohoršení. Snímek je při dnešním pohledu obrovský nostalgický skvost, už jenom kvůli vynálezům, které byli ve své době velkým přínosem, ale dneska spíše budí úsměv. Ve své době musel nadchnout spoustu kluků, kteří měli podobný koníček. Příběh je to veselý, svým způsobem dobrodružný i poučný. Písnička Jiří Schmitzera 'Ferda jede na kole' provázející celý příběh stále upozorňuje na dětskou fantazii a prozíravost. Prezentace vesnického života je povzbudivě reálná. Škoda, že takovéto filmy nevznikají i dnes. ()
Trochu nedomrlá dobová pohodovka. 1) 13letý Jakub Wehrenberg (Jakub), 14letý Jiří Strach (Jirka) a pěkný 38letý Jiří Schmitzer (družstevní počítačový mág Vašek) jsou spolu s příjemnou 37letou Jitkou Molavcovou (Jirkova matka) hlavními tahouny snímku. 2) Zazpíváme si: Spadlo prase do strouhy, nehluboký, nedlouhý. Ferda jede na kole, Ferda jede pryč. Koho by to napadlo, že by prase upadlo? Ferda jede na kole, nese na něm rýč. 3) A to nejdůležitější se dočteme až v závěrečných titulcích: Býka Matěje laskavě zapůjčilo JZD Rozvoj v Drahonicích. ()
Jako asi ztratím svůj pracně budovaný imič, ale musím se přiznat, že při sledování tohohle filmu se mi pár slzí v očích objevilo. Bylo mi líto toho kluka, jak na něj všichni řvali a dusili ho, zejména ta jeho teta teda. No, na svou obranu musím říct, že jsem byl naměkko už před tímhle filmem, neboť se mně odebral do věčných plání energie notebook, na kterém jsem měl cca dva měsíce práce, samozřejmě nezálohované, neboť zálohování zdržuje, že. No a taky mi ten film připomněl neblahé chvíle na základce na tom našem maloměstě, která byla velice chudá, takže si nemohla dovolit nejnovější výkřik techniky, počítač s IQ151. No takže já coby jediný nositel toho jména ve třídě musel představovat programovací jazyk karel, aby se spolužáci měli jak cvičit. By člověk nevěřil, jak hloupí některý lidi jsou, vidí, že jsem dva kroky od zdi a daj příkaz trojkrok! ()
Vesnice 80. let, zavádění počítačů na JZD, první počítačové kroužky. Svěží film pro děti o něčem. Jakub (Jakub Wehrenberg) žije u dědy na vesnici. Zajímá se o počítače, v tom čase ohromnou novinku. Zkamarádí se s Jirkou (Jiří Strach), který žije jenom s maminkou, která však na něho nemá moc času. Kluci sledují lidi kolem a snaží se jim svými elektronickými zlepšováky usnadňovat život. Ne vždy vylepšení dopadnou podle jejich představ. Ani třídní učitelka (Anna Ferencová) nepřeje Jakubovým zálibám. Dedovo srdíčko nevydrží jedno takové pozdvižení kolem zlepšováku a Jakub se musí přestěhovat do Černého Přívozu k tetě Marjáně (Taťána Puttová). Jirka se zajede podívat na Jakuba a vidí, jak tam strádá. Rozhodne se kamarádovi pomoct. ()
Předpokládal jsem, že jako fanoušek 8bitových počítačů budu nadšen, ale nestalo se. Bylo to takové divné, příběh mě nevtáhl, vynálezy byly takové divné a do vytracena. Prostřihy s počítačovou grafikou se mi líbily, jen nevím, proč to byl vždy jen takový půlsekundový sekanec. Že by podprahové sdělení? Kdyby se s tím pracovalo... Zkrátka dost divný film. ()
Galerie (2)
Zajímavosti (6)
- Natáčelo se především v Čepřovicích u Volyně. Tato vesnice si "zahrála" též v Rafťácích (2006) a společně se sousedními Jiřeticemi byla také filmovými Ouplavicemi pro snímek Tři chlapi na cestách (1973). Filmovalo se také v Berouně a u kostela svatého Vojtěcha ve Lštění (rakovnik)
- Ve scéně, kdy Jirka (Jiří Strach) čte před celou třídou svou slohovou práci, skví se za jeho zády na tabuli prázdninové datum 12. 7. (ViktorD)
- Dalimil Klapka propůjčil svůj hlas v postsynchronech dvěma postavám: dědovi Kůrkovi (Viktor Nejedlý) a částečně i dědkovi Roubánkovi (Vladimír Hrubý). Vladimír Hrubý v průběhu natáčení umírá, a tak v části filmu se mluví sám a v části mluví hlasem Dalimila Klapky. (sator)
Reklama