Obsahy(1)
Evropa na konci 30. let minulého století. Výjimečná a kreativní holčička se snaží porozumět zmatenému světu dospělých a ukázat, co v ní je, navzdory nedostatku uznání a lásky ze strany vlastní matky. Bille se tváří v tvář matčině opovržení pokusí uniknout do své bujné fantazie a najít říši snů. Snímek Bille je dojemné, ale inspirativní rodinné drama o síle lidské vůle a zrodu velké osobnosti, z níž se později stane jedna z neuznávanějších evropských básnířek a spisovatelek. Film natočený podle známého autobiografického románu kandidátky na Nobelovu cenu Vizmy Belševicové vypráví příběh o útrapách a vzrušení, které provázejí dětství. (Cinemax)
(více)Recenze (13)
„Křídla, velikost a síla tě nad mraky zvedne a neví, že šedá tečka tam dole je láska.” - Vizma Belševica +++ Tvůrcům se povedlo zachytit bezelstnost dětského pohledu na svět, který nebývá dětem vždy přátelsky nakloněn. Ve spojení s krásnou poetikou života na venkově tak nechali diváka nahlédnout do období, kdy se formovala osobnost a mysl jedné múzou políbené holčičky. Malá Bille neměla zrovna na růžích ustláno, přesto se nevzdala svých snů a nakonec se z ní stala uznávaná spisovatelka a básnířka. Nemůžu si pomoct, ale myslím si, že by se jí tento snímek inspirovaný jejím autobiografickým románem určitě líbil. (80%) ()
Jak už tu bylo zmíněno. Lotyšské Po strništi bos jak vyšité. Film totiž nabízí krásně kouzelnou atmosféru Rigy 30. let, neméně nádherný venkov, kupu názorů a pravd, náhled do těžkých životů lidí, kteří ještě netušili, že přijde válka, hromadu pozitivních momentů stavu dětské mysli, která je tu vykreslena na jedničku a hlavně kvalitní filmařinu, která se Lotyšům nedá upřít. Mně se Bille líbila a jsem moc rád, že jsem film mohl díky Cinemaxu vidět a podívat se tak na život básnířky, která to dosáhla až na nominaci na Nobelovu cenu. ()
„Tak jo, musím jít nařezat holkám.“ - „Co provedly?“ - „Nic, ale už dlouho nedostaly.“ A tehdy vyrůstá dívka toužící po jiném světe…Bille je zvídavá holčička z rodiny, která tře bídu s nouzí. Nejen kvůli tomu, že je po hospodářské krizi, ale i proto, že převeselý otec propije i ten nuzný peníz, co dostane, a neurotická matka nechce do zaměstnaní (plusový bod jen za můj milovaný valčík). I přes výpomoc příbuzných a notes dluhů jsem dost dobře nechápal, z čeho vůbec žili (a hodiny klavírů mi přišly až nereálné). Ale o to ve filmu až tolik nejde, hlavní fokus je na Bille. Děj je nahlížen dětskou optikou, a to mu velmi svědčí. Bille oplývající svobodomyslnou povahou a vírou ve svou fantazii si diváka rychle získá a on jí moc přeje, aby se z téhle bídy dostala. Ostatně, může se stát zázrak….Povedený biografický film za slušné 4*. „Mezi ledovými štíty nenajdeš pokoje. Skončíš pod příkrovem ledu a veškeré lidské tužby ti budou dál spalovat srdce.“ - „Co znamená, že tužby ti budou dál spalovat srdce?“ - „Že budeš toužit po něčem, co nikdy nedostaneš.“ ()
Po niečom nie dobrom, prišlo vždy niečo dobré. Život Bille nebol až taký zlý, to jej kamarátka nemala na ružiach ustlané. Aj rodičia mali svoje muchy, ale kopec okamihov s nimi bolo naozaj pekných. A ten titulkový koniec bolo fajn zadosťučinenie ... ja som totiž nevedela, že je to podľa skutočnosti. Vizuál a muziku chválim. Pekný film. 3,5* ()
Adaptaci prvniho dilu uspesne vlastni biograficke trilogie Vizmy Belsevicove. Otec je alkoholik a jeji matka smutna a pecujici matka v domacnosti s kazdodenne se opakujicimi povinnostmi. Pres to vsechno zustava holcicka optimisticka a chce se vzdelavat a dosahnout svych cilu. Ve filmu najdete dojemne chvilky. ()
Lotyšské filmové ceny Lielais Kristaps 2018: nejlepší film (celkem 9 nominací). Adaptace první části série autobiografických románů uznávané lotyšské autorky Vizmy Belševici. Nesmírně dojemné a lidské drama o životě mladé dívky z chudých poměrů, o její fantazii, touhách a snech. Film zachycující jak rozkošné momenty dětské naivity, tak emotivní prožitky trpkého zklamání. Nechybí ani náznaky politického kontextu třicátých let a odkazy na osobnost prezidenta Kārlise Ulmanise. Snímek bohužel postrádá výrazný závěr, přesto však zanechává krásné vzpomínky na dětský svět, do něhož po vykročení již v pozdějším životě není návratu. (projekce: Kino Lucerna, Praha - 6. 4. 2019) ()
Lotyšské Po strništi bos. Zlinfest 2019 ()
Dobrý scénář i kamera, autentické, živé... Snad se tam v srpnu už podívám... ()
„Křídla, velikost a síla tě nad mraky zvedne a neví, že šedá tečka tam dole je láska.“ Jméno lotyšské spisovatelky Vizmy Belševicové slyším zcela poprvé. Film o jejím dětství nabízí poetiku a kouzlo venkova i jímavou atmosféru života Rigy 30. let. Nabízí obrázek chudoby a těžkého živobytí celé její rodiny i fantazijní představy o Země snů, kterými malá Bille živí nejen svoji smysl, ale o které se i dělí se svým kamarády. Nejen zde jsme svědky skvělé filmařiny, kterou místy podtrhuje černobílý vizuál. Hlavní dětská představitelka je kouzelná a dobří jsou i představitelé dalších dětských rolí. Sice moc nesouhlasím s přirovnáváním tohoto filmu s filmem Po strništi bos, jak se objevuje v některých zdejších komentářích, snímek mě však hodně chytnul za srdce. Snad jen škoda, že ten závěr byl takový "nemastný neslaný" ()
Na to, jaký ta malá holka měla těžký dětství, je film plnej naděje a smyslu pro humor. Sílu filmu nevidím ani v nápadu, ani v příběhu, ale ve věrným zobrazení dětský mysli a já si klepu na rameno za skvělej výběr. ()
ani tenhle film neberu jako životopisný ale jako příběh dítěte které má talent a nadání,ale těžký život rodičů v chudobě ji brzdí.Přesto se dokáže vypracovat vlastní pílí.Platí to v každé době.A i o té době jde napsat scénář s odlehčením jak se k sobě děti chovají ()
Idylický snímek o ne zrovna idylickém dětství. Vlastně pěkný film, i když je vám po většinu času líto hlavní hrdinky, sladké dívenky Bille. Poetické záběry na lotyšské louky, lány, stromy jsou až dechberoucí a jsou skvěle doplněny městskou retro stylizací. Mé srdce plesalo nad tímto nádherným vizuálnem. Všechno je tak nějak opravdové a vy víte, že podobné zacházení i dnes zažívá mnoho dětí. A je vám z toho smutno. I tak, krásný filmový zážitek! ()
Srovnání s filmem Po strništi bos mi přijde velmi nerovné. Tenhle film mu nesahá ani po kotníky. Po půl hodině jsem provedl rychlý průzkum zbytku filmu a jelikož se nese ve stejném nezáživném a mdlém duchu, nedokoukal jsem. ()
Reklama