Režie:
David OndříčekScénář:
Petr ZelenkaKamera:
Richard ŘeřichaHudba:
Jan P. MuchowHrají:
Labina Mitevska, Jitka Schneiderová, Saša Rašilov nejml., Jiří Macháček, Ivan Trojan, Mikuláš Křen, Dana Sedláková, Hana Maciuchová, František Němec (více)Obsahy(1)
Sedm mladých lidí ve věku od 23 do 33 let se na konci devadesátých let ve velkém městě pokouší praktikovat cosi, čemu se dříve říkalo milostný vztah. A tak na sebe milostně narážejí a nechávají se unášet napříč dlouhodobějšími či krátkodobějšími vztahy, které je dovedou zpět do samoty. Robert pracuje v cestovní kanceláři a rád rozplétá a splétá osudy lidí. Napomůže rozchodu Hanky a Petra, který se pokouší pochopit život skrze nahrávky „opravdového života“ pouštěné do éteru. Zatímco je Hanka pronásledována Ondřejem, do té doby uznávaným lékařem a otcem rodiny, seznamuje se s Jakubem, jehož pozitivnímu pohledu na svět pomáhá pravidelné užívání marihuany. Na druhé straně to ale způsobuje zhoršování jeho krátkodobé paměti, takže se v jejich vztahu objevují problémy. Zklamaná Hanka hledá pochopení u rodičů, ale doma najde jen dvacet Japonců sledujících „normální rodinku při normální večeři“. (Falcon)
(více)Videa (2)
Recenze (1 091)
No narozdil od ostatnich mi to nejak zvlast svizny ani kultovni neprislo, ale ty dve hodiny sem se docela dobre bavil. Film v podstate o nicem, ale je v nem vic myslenek nez v hromade podobnejch filmu dohromady. Jediny cemu verim, ze je kultovni, tak to jsou hlasky, ty jsou naprosto uzasny, nema cenu tu nejakou citovat, stejne je zna kazdej nazpamet. Vsichni herci to zahrali dobre, ale Trojan predvedl opravdu vynikajici vykon a Machacek je proste buh. ()
Můžu se v podstatě podepsat pod komentář Marigolda, mé výhrady jsou velmi podobné. Je to umělý výrobek, který je na hony vzdálený tomu, co znám z reálného života a i když nemůžu vyloučit, že někde se podobné lidské typy vyskytují, já je rozhodně nepotkal. Určitou zábavnost filmu neupírám, byť ty postavy jsou tak "cool" a vypouštějí tak neskutečné hlášky, až jsou mi nesympatické. Jako generační výpověď to u mě v žádném případě neobstojí, ale jinak se Samotáři pohybují někde mezi dvěma a třema hvězdičkami. Celkový dojem: 45 %. ()
Hanka s Petrem se narodili jeden pro druhého, ale zatím si tím nejsou zcela jistí. Než na to přijdou, tak se budou muset rozejít kvůli voyerovi lidských neštěstí Robertovi, zdeptat pyromanského neurochirurga s instalatérskými sklony Ondřeje, čekat s bodyshotovou barmankou Vesnou na UFO a hlavně si užívat pohodově zhulenou linii života s mírně zapomnětlivým stěhovákem Jakubem. A Japonci mohou být kdekoliv. ()
V české kinematografii výjimečný počin. Zásluhou skvělé režie, precizní technické stránky věci, patřičně haluzovitého poněkud povídkového scénáře a hlavně skvělého obsazení hlášky z filmu zlidověly, a neváhal bych říct, že role Jiřího Macháčka se stala kultem. Ani ostatní herci a herečky nezůstávají ve svém umění nijak pozadu a jako jeden celek dávají divákovi darem skvělý zážitek... Doufám, že jde o něco víc než o generační záležitost té věkové skupiny, do které patřím. P.S. Nejlepší scénka rozchodu i návratu, jakou jsem kdy viděl... PS2: Film neselhává ani po víc než deseti letech od svého vzniku, a to jsem se od té doby docela změnil;) Samotáři jsou prostě jedineční - svojí podobou odtažití a chladní a přesto vtahující a plní emocí. Velmi komplexní dílo bez slabých scén, jedinečná atmosféra místy bere dech. Protože jsem v nich zase objevil něco nového, za což mohou události těch posledních deseti let, a proto, že se mi tím pádem jinak, ale tentokrát naprosto přesně trefili do nálady, dávám tichou stovku. ()
Málokterej film byl pro mě a vrstevníky z mojí sociální bubliny tak silnou generační záležitostí. Lámalo se tisíciletí, bylo nám náct a Samotáři byli o nás a našem okolí. Identifikovali jsme se v nich, oni si z nás dělali srandu, připadali nám cool. Generace ovlivnila film, ten zase zpětně ovlivňoval generaci - co pro nás, mladý a emocionálně zdivočelý trotly, mohlo bejt lepší než hořkosladká karikatura nás samých? A pořád se na to dobře kouká. Hlášky jsou pořád v pořádku a hudba je pořád fajn. Objev Macháčka s Trojanem si dávno odnesl svoje zásluhy, každopádně zlatej rámeček si zaslouží i Labina Mitevska, Mikuláš Křen a Jitka Schneiderová. Mokrá momentka poslední jmenované navíc patří k tomu nejkrásnějšímu, co jsem kdy v českým filmu viděl! ()
Galerie (28)
Zajímavosti (51)
- Jiří Macháček (Jakub) byl při jedné scéně tak moc ovlivněný marihuanou, že mu dokonce museli nakreslit čáru, které se měl držet, aby šel k objektivu kamery rovně. (Posheidon)
- Předobrazem Roberta (Mikuláš Křen), který si natáčí svou nemocnou matku nebo rozchody svých kamarádů na kameru, byl Igor Chaun, spolužák Davida Ondříčka z FAMU, který podobné věci skutečně dělal. Kdysi přišel večer domů opilý, vzal kameru, začal natáčet svou mámu a vedl s ní dost otevřený rozhovor. Nakonec z toho vznikl film Nejkrásnější portrét (1988), o kterém se tenkrát studenti FAMU hodně bavili, a Igor Chaun s ním dokonce vyhrál Soutěžní festival FAMUfest. (MTHRFCKR)
- Ve scéně, kdy jede Jakub (Jiří Macháček) s Hankou (Jitka Schneiderová) taxíkem, taxíkář (Ota Filip) nemá brýle. Když však taxíkář vylézá s tím, že Jakuba vyhodí, brýle má. (TheDave)
Reklama