Režie:
David OndříčekKamera:
Alexander ŠurkalaHudba:
Jan P. MuchowHrají:
Tatiana Dyková, Jan P. Muchow, Jan Čechtický, Kateřina Winterová, Petra Špalková, Zdeněk David, Zdeněk Suchý, Bořivoj Navrátil, Václav Mareš, Nikolaj Hejko (více)Obsahy(1)
Anna - šestnáctiletá dívka z malého města - utíká z domova a potkává mladého floutka Speedyho, který ji zavede mezi městskou partičku. Tady se Anna postupně seznámí s jeho bratrem Filipem, nemluvnou kamarádkou Irmou a záhadným mladíkem Kytkou. Anně se otevře nový svět, plný zábavy a večírků, který jí okouzlí svojí barevnou rozmanitostí. Postupně se sblíží s introvertním Filipem, který má také největší podíl na její proměně. Annina zdánlivá naivita a upřímnost jejích citů nakonec zamíchají kartami v celém příběhu. (Magic Box)
(více)Recenze (273)
Ještě nedávno jsem tady Davida Ondříčka chválila, ale jak je vidět, i mistr režisér se někdy utne (a jelikož se jedná o Ondříčkovo prvotní dílo, můžeme být rádi, že se jeho kariéra vůbec rozjela). Z dnešní doby poněkud úsměvné, řekla bych: Táňa nám tu hraje ufona, Jan P. Muchow se nemůže rozhodnout, jestli je vlastně na holky nebo na kluky (nevím proč to drama, tomu se říká bisexualita, chlapče) a Káťa Winterová má podzimní depku, takže raději neopouští bezpečí křesla a když už náhodou, tak stejně "parkuje", do placu se hodí pár ufounských řečí, Tatiana pro zobrazení své venkovské naivity hodí do kamery pár laních pohledů alá Klára Issová, nakonec si na diskošce zaskáčeme s kamarádkou Extoškou a tram ta da dáááá: Máme tady Šeptej! Dvě hvězdičky za Colorfactory, které zbožňuji. ()
Tohle šlo nějak mimo mě ... Nezaujalo ()
S odstupem času dávám 3*. To nejlepší na tom celém je jednoznačně hudba od Colorfactory, která má na mě hypnotický účinek, ale to tehdy, když si ji pustím z CD, zavřu oči a nechám se jí unášet. ()
5/10 Cesta do mesta se spoustou kwalitnich nazoru a dialogu, ktere nezlidovely (Kurwa si TY). Nejlepsi scenou je pes na tripu. ()
Ondříček naozaj nie je moja krvná skupina. Film príliš mentálne zaseknutý v skorom kapitalizme 90tych rokov (tj. zle zostarnutý), podľa mňa má bližšie k póze ako ku generačnej výpovedi. Roztomilá Dyková je skvelá, no väčšina ďalších postáv sú karikatúry ako zo sitcomu (Čechtický napodobňuje Codyho zo Step by step?) o ktorých sa veľa nedozvieme, iba sú na smiech (nie vždy príjemným spôsobom). Príjemná indie atmosféra je prítomná, deväťdesiatkami to dýcha, no obsahovo je to za mňa podobný tažký priemer ako jeho preslávení Samotáři. 2,5* a keby si mám vybrať, stokrát radšej si vyberiem Indiánske leto. ()
Krásná hudba krásný barvy.. a dál? neherectví divnost a plytkost ()
zisk v čr : $? návštěvnost : 119,166 ()
Nezřídka až zbytečně moc teplý... ale byl to "první" film o takový tý zdravě feťácký generaci, čerstvě po sametovce... Zazněla tu "Petal" od Wooble-U, z který se posléze stala clubová hymna. Prima soundtrack od ColorFactory. ()
Těch 70% musím,když už tak kvůli atmosféře a hudbě. Jo a v šestadevadesátým mi bylo o třináct míň.Teď už bych ten příběh spíše vnímal jako že kravina. ()
Prvotina nového téma, které se teprve začne v české filmové branži rozrůstat. První česká ukázka sloučení hudby a extáze, která ve své době dokázala nahnat lidem chuť na zakázané ovoce. Příjemné ... ()
Film o tom, jak náplava Vilhelmová zničí mizerný vztah dvou gayů - neschopného znuděného malíře Muchowa a psycho nihilistického prostituta Kytky (životní role Martina Myšičky) tím, že Muchowa "zatáhne" do heterosexuální orientace. Fakt. ()
Dalsi filmovy vykal, tentokrat od Davida Ondricka ako rezisera. A pre tych, ktori nevedia, co je vykal - Je to vysledok mimoriadne narocneho fyzikalno -chemickeho procesu zvaneho sranie. 0 % ()
Předsamotáři. Kaleidoskop událostí v životě partičky podivných pražských floutků. Neměl jsem k nim blízko ani v jejich věku, ani nyní. ()
Postupem času musím uznat, že tento první Ondříčkův počin mám ze všech jeho filmů nejraději (ukamenujte mě, chcete-li,ale je to tak) ... no, film sice nemá žádný veliký, či silný děj, to ale není pro mě žádný problém (naopak jsem příznivcem filmů, které dokáží člověka oslnit i bez scénáristických exhibicí) ... přes co by se měl film vnímat je jeho neobyčejná poetika, která je možná dílem náhody,ale filmu se přesto nedá upřít - mluvím hlavně o neokoukaných hereckých výkonech (Muchow, Čechtický, Winterová, vynikající je samozřejmě i Vilhelmová), několika roztomilých vtipech (Hřebejk v cameo roli nabízející Vilhelmové roli ve filmu) a hudbě (netřeba nic dodávat) - tento film prostě má atmosféru, má poezii, má něhu i krutost... má vše, co jsem očekával, i dostal. ()
Po letech jsem opet videl tento film a musim rict, ze bych nejradeji jednu hvezdicku z hodnoceni umazal, necham ji ale na trech, tak jak jsem to vnimal poprve. Pribeh je velice jednoduchy a postupne se seznamime snad se vsema posukama v Praze a mladou divkou utikajici z domova. Po tech letech si vsak myslim, ze kdyz ne vsechna, tak vetsina sily a energie z tohoto filmu jiz davno vyprchala. Vilhelmova zde predvedla velky potencial pro pristi roky a Muchow slusne predstavil sve hudebni nadani. ()
David Ondříček mě baví svojí absurdní poetikou. Rozverně nahlíží na život a jeho úskalí z pozic společenských outsiderů. Se satirickým podtextem v poetickém filmovém stylu protismyslnosti a rozpornosti samotné lidské existence. Film Šeptej je pozoruhodnou celovečerní prvotinou Ondříčka a svoje poetické vyjadřování postupem času dovedl k dokonalosti a k osobitě příznačné podobě vlastních filmových výtvorů. Absurdní poetika je jeho nezaměnitelnou značkou. Šeptej je v porovnání s pozdějšími pracemi nevyrovnanější v srdci ducha a ani představitel titulární hlavní postavy nebyl nejšťastnější volbou. Šeptej je o tápání citové složky jedince v kontextu se společností i v rozporu mezilidských vztahů na nejrůznějších úrovních. Mladí lidé hledají své místo k životu navzdory ubíjejícímu stereotypu a často utápějí vlastní beznaděje v útěku. V očích spořádaných členů společnosti jde o vyvrhele, překračující mravokárné uspořádání. Skutečnou hlavní postavou příběhu je pro mě jednoznačně vnitřně nevyrovnaný Kytka (velmi dobrý Martin Myšička). Z citové osamělosti se dostává přes neústupnost a majetnické naléhání. Bláhová tvrdohlavost a vnitřní rozervanost občas ukáže i noblesnější tvář a vždy je destruktivní pro celé okolí. Obřadní hlavní postavou je ovlivnitelný Filip (podivný Jan P. Muchow), vydržovaný mladík s výtvarnou ambicí. Novodobé trendy a podstata skutečnosti se promísili v neudržitelnou nestabilitu bisexuálního podvolování a nového směřování. Hlavní ženskou postavou je mladá Anna (dobrá Tatiana Vilhelmová) v tápání na prahu dospělého života a v končeném stadiu revolty k rodičovské autoritě. Z dalších rolí: bezstarostný hulič Speedy (Jan Čechtický), v cyklické depresi vegetující spolubydlící Irma (zajímavá Kateřina Winterová), či sebevědomý zákazník skrytých možností vlakového nádraží (dobrý Václav Mareš). Téma tápání mladistvých s neschopností i nechutí se podřizovat obyčejné běžnosti se sklony k dekadentnímu požitkářství je stále aktuální. Absurdní poetika je Ondříčkovým životním i tvůrčím posláním a později s ním slavil i nebývalý úspěch. Škoda celkové nevyváženosti a nevhodné herecké volby. ()
Přesný zásah do doby a jedné generace....byl to krok někam jinam a dal české kinematografii prostor i v oblastech, do kterých dosud nezavítala. Za Šeptej jsem upřímně vděčný. ()
Předfilm k Samotářům... ()
tatiana je naivní, čechtický vyhulený a muchow přesvědčivý - ale celkově se vlastně nic neděje a měl jsem trochu pocit zklamání... to tam nemohl být nějaký děj? ;) hudba tomu dává o hvězdičku víc... ()
Film se zvláštní atmosférou, na které má podíl muzikant J.Muchow, který si zahrál hlavní roli.70%.I po druhém shlédnutí se mi film líbil nadprůměrně.. ()
Reklama