Režie:
Alan J. PakulaScénář:
William GoldmanKamera:
Gordon WillisHudba:
David ShireHrají:
Dustin Hoffman, Robert Redford, Jack Warden, Martin Balsam, Hal Holbrook, Jason Robards, Jane Alexander, Meredith Baxter, Ned Beatty, Stephen Collins (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Největší politická aféra i dech beroucí novinářský počin... Dva novináři deníku Washington Post, Carl Bernstein (Dustin Hoffman) a Bob Woodward (Robert Redford), jsou na stopě zdánlivě banálního případu: do kancelářských budov Demokratické strany zvaných „Watergate“ se roku 1972 vloupalo několik mužů. S každým odkrytím dalších souvislostí ale oba neústupní novináři zjišťují, že mají co do činění s mnohem hrozivějším případem než jen s obyčejným vloupáním zlodějíčků, a celá událost jim začne přerůstat přes hlavu. V sázce je nejen jejich kariéra, vztahy, ale zřejmě také holý život. Přešlapování novinářů na tenkém ledě nicméně odkrývá politickou špínu nebývalých rozměrů, což roku 1974 vyústí až v rezignaci republikánského prezidenta Richarda Nixona... Přelomový film z ranku amerických dokudramat, které spojují fiktivní vyprávění s přístupem dokumentární kinematografie, natočil mistr svého řemesla, režisér Alan J. Pakula, jenž navázal na úspěch svého politického thrilleru Pohled společnosti Parallax (1974). Půvab dramatického snímku Všichni prezidentovi muži tkví v propracovaném scénáři Williama Goldmana (Harper, Butch Cassidy a Sundance Kid, Maratónec), jenž z nepřeberného množství faktů a souvislostí spojených s případem Watergate dokázal vydestilovat soudržný a pro diváka přehledný děj, který navzdory politickému námětu neztrácí nic ze své napínavosti. Mimo věrohodné výpravy a hereckého vyjádření je též potřeba zdůraznit kameramanskou práci Gordona Willise, jenž s Alanem J. Pakulou spolupracoval už na snímku Klute (1971). Všichni prezidentovi muži obrazově vynikají minimalistickým, ale průzračně čistým rámováním, jakož i vynalézavým užitím různých ohniskových vzdáleností objektivů. To umožnilo kupříkladu přehledně rozehrát hned několik akcí v předním i zadním plánu současně, nebo naopak zaměřit pozornost jedním směrem a zbytek informací na scéně nechat rozostřených. Nejen tedy puntičkářská režie Alana J. Pakuly, uspořádaný scénář Williama Goldmana, ale i kamera Gordona Willise stála za tím, že si divák může vychutnat napínavý příběh o největším politickém skandálu poválečné éry, který je navzdory své košatosti podán přístupnou a přitom hodnotnou formou, již docenila i Akademie filmového umění a věd, když snímek vyznamenala čtyřmi Oscary. (Česká televize)
(více)Recenze (312)
Ve své době, tj. pár let po Těch Událostech, musel být tento precizně zrežírovaný a luxusně obsazený a zahraný politický thriller zejména pro americké publikum neskutečná pecka - konečně v úhledném balíčku ukázané zákulisí toho jak se Woodward a Bernstein dostali až tam, odkud nebylo ani pro ty nejvyšší politické špičky návratu. Bohužel Všichni Prezidentovi Muži ukazují i přes svojí víc než dvouhodinovou stopáž jen velmi malou výseč toho, o čem Watergate byla, a koncentruje se skutečně jen na výše jmenované duo novinářů. Včetně jejich bloudění ve slepých uličkách, návštěv nesprávných osob kvůli záměně jmen, a tak dále, a tak podobně. Čímž pádem je to možná vynikající záležitost pro výuku filmových věd či historie žurnalistiky, ale jako thriller nebo nedej bože zdroj informací o Watergate je to poněkud obtížně použitelné. Naproti tomu vřele doporučuji knihu Michaela Fialy o aféře Watergate, která vyšla před pěti lety k tehdejšímu polokulatému výročí této pozoruhodné kapitoly amerických dějin na pokračování na stránkách ČT24. Pro mě byla rozhodně přijatelnějším formátem než Pakulova - musím to říct - nudná filmová podívaná. Ale říct, že je to nepovedený film se nedá, naopak. Dělá přesně to, co si předsevzal - pomník Woodwardovi a Bernsteinovi. Alespoň nějaký zůstane, až ty legendární garáže půjdou k zemi. 70% ()
Zbytočne príliš zdĺhavé. Bol dobrý krok obsadiť do filmu hviezdy 70.rokov 20.storočia Dustina Hoffmana a Roberta Redforda. Hrajú tu aj hviezdy filmu 12 Angry Men Jack Warden a Martin Balsam. Všetci títo herci zdvíhajú film aspoň do slušivého priemeru. Inak je to ako vyšetrovací film nie príliš podarené a neuspokojí vás ani finálne rozuzlenie. Proste len sledujete, lebo sú tam hviezdy a je to o Nixonovi. Dustin Hoffman tu pôsobí navyše komicky, jeho dlhé vlasy a maličká postava z neho robia akoby transexuála, i keď je pravda že tí ešte v 70.rokoch neexistovali. Hoffman sa hodí skôr do komédií. V takýchto vážnych snímkach ho proste neviete brať vážne. Redford zase síce hrá veľmi dobre, ale jeho postava je nudne napísaná. Nemá priestor vyniknúť. Prekvapivo sa mi v detstve tento film vyhýbal, dnes hodnotím priemerne. ()
Po pravdě řečeno aféra Watergate je mi celkem ukradená. Bohužel u nás se něco takového stát nemůže, tedy ne, že by někdo nemohl udělat něco špatného, ale že by český politik sám odstoupil pouze pod tlakem médií. Takže Pakulův film mohu považovat za sci-fi. Vždy mne mnohem více bavily filmy, které nedisponovaly neprůstřelným anaboliky nadusaným hrdinou, ale v nichž byl normální člověk dotlačen do kritické situace a zachoval se jako frajer. Takže super námět, výborné herecké výkony, jen ta délka, ta délka...Kus ustřihnout, zbytečně nenudit. Točit filmy nad dvě hodiny si mohlo ve filmové historii dovolit fakt jen hodně málo režisérů. Zkusilo jich to více, ale dopadli jako prodejci písku na Sahaře. Pakula k těm nemnoha hvězdám, které dokážou utáhnout více jak dvouhodinový snímek, zkrátka nepatří. ()
strhujuci a vysoko napinavy film o nelutostnom boji novin washington post proti najvacsim skorumpovanym politickym gorilam USA. okrem skvelej rezie stoji za zmienku cele herecke osadenstvo na cele s vynikajucou dvojkou hoffman - redford. pre milovnikov napinavych konspiracnych filmov klasika a povinnost v jednom. ()
V podstatě bezchybně vystavěné vyprávění o shánění informací a rekonstrukci faktických událostí, které dovede být vždy pár kroků před divákem a držet ho v napětí, ačkoli je vyústění alespoň obecně velmi známé. Kromě precizních dialogů, hereckých výkonů a rozmanitého způsobu čerpání informací, které uzavírá kolem hrdinů stále silnější venkovní smyčku, zaujme také vysoce progresivní styl snímání, který zpravidla vede pozornost diváka do dvou shodně zaostřených plánů (většina scén v redakci, kde se spojuje osobní vyšetřování s veřejnými zprávami z televize či s okolním ruchem), nebo se od postav výrazně odchyluje, a zdůrazňuje tak jejich zahlcení informacemi, nebo dojem sledování a nebezpečí. Rozhodně jeden z nejlepších snímků sedmdesátých let, který lze navzdory konverzačnímu charakteru sledovat opakovaně a hledat na něm stále nová filmařská ozvláštnění. ()
Galerie (52)
Zajímavosti (45)
- Film obsahuje šestiminutovu scénu telefonátu, kterou s Robertem Redfordem režisér Alan J. Pakula natočil bez střihu na jeden „zátah“. Redford udělal chybu až na konci, kdy nazval osobu na druhém konci drátu špatným jménem. Působilo to ale tak věrohodně, že režisér chybu nakonec ve filmu nechal. (Listeroman)
- Frank Wills, hlídač, který objevil vloupání ve Watergate, hrál ve filmu sám sebe. (Kulmon)
- Réžia snímky bola ponúknutá aj Johnovi Schlesingerovi, ktorý odmietol s odôvodnením, že o afére Watergate by mal rozprávať Američan. (classic)
Reklama