Režie:
Jaroslav PapoušekScénář:
Jaroslav PapoušekKamera:
Jozef Ort-ŠnepHudba:
Karel MarešHrají:
Marie Motlová, Josef Šebánek, Helena Růžičková, František Husák, Josef Kolb, Josefa Pechlátová, Petr Forman, Matěj Forman, Václav Žižka, Jiří Čutka (více)Obsahy(1)
Ve filmu se setkáváme se všemi členy rodiny: s dědou a babi, jejich synem Ludvou s manželkou Heduš a dvojčaty Péťou a Máťou. Navíc poznáváme stařičké rodiče babi Homolkové, kteří žijí v jihočeské vesnici. Homolkovi se za nimi jedné neděle vypraví novým vozem, aby se rozloučili s údajně na smrt nemocným pradědečkem. (Ateliéry Bonton Zlín)
Videa (2)
Recenze (281)
"V Praze žije milión sto tisíc lidí. Copak můžu znát milión sto tisíc lidí?" Druhé Homolkovy jsem si užil mnohem více, neb jsem už byl z jedničky naladěn na jejich vlnu humoru. Už jen úvodní dětinská nadšenost Homolkovic rodiny z nového vozidla mne pobavila. Zlatým hřebem filmu je bába na molu a následné koupání... 100% ()
Homolkovic rodina se zmohla a koupila svižný bourák značky Škoda, ze kterého by se dle slov pohotové sousedky „neměli posrat.“ Ta originální obyčejnost, kterou se prezentoval první díl tady dostala trochu na frak. Ani ne tak pojetím jako dvojitou dějovou linií, kdy jedna spíše evokuje pohřební nálady doplněné ráznou pohřební hudbou. Hořká komedie zhořkla, hlášek neubylo, jen ta údernost trochu ztratila svůj šmrnc. Na jednu stranu jde o lidský pohled na lidi, na stáří, hledání smyslu života v okamžiku, kdy nás život pomaličku opouští, bojem s postupujícími lety, které člověka oslabují, i když by rád dělal to co má rád. Jenže nejsou od tohohle dramata a sociální studie? Možná to druhému dílu víc ublížilo než prospělo a druhá dějová linie, čiliže cesta atypicky typické české rodiny za dědou v novém autě ztrácí na své humornosti. Opětovně se lze opřít o nezapomenutelné podání dědy Josefem Šebánkem, který opět razí pravidlo „co slovo, to perla.“ Kupříkladu legendární hláška: „To je váš auťák? No tak to ste vůl pane!“ Charaktery ostatních postav zůstávají při starém, vlastnosti jenž jim byly svěřeny v díle prvním přetrvaly. Ludva si občas dupne (když už ne na pedál škodárny) a snaží se rodinu stmelovat, Heduš vyzbrojená masařkoidními slunečními brýlemi využívá hlasových indispozic a řve na všechny světové strany, babi Homolková vzpomíná jak se topila, myslí na blaho svého táty a překypuje hrdostí na majetkové poměry jejich rodiny, která je už „pojízdná.“ Děda, kterého už jsem zmínil, ten by radši za Spartou do Teplic, podle mě stěžejní postava celé série. Závěr sám o sobě už tíhne spíš k tomu pocitovému důchodu, kdy linie pohřební zcela eliminuje linii komediální. Celkově jedna hvězdička musí dolů, neb dobře známé duševní pochody se Papouškovi na papíře neshodly s výsledným podáním. Přesto, že je to opět lidsky přesné. ()
Rodinka přijíždí za "umírajícím" dědou, který vlastně neumírá a vůbec se s ním nesetkají. Ale on přece jen umírá, aniž by se s ním setkali, on v lese, oni v lese. Tento díl jde víc do hloubky než první. Přebírá geniálně komický pohled na Homolkovi, v kterémžto ohledu sice nemůže nepřekonatelnou jedničku dostihnout, ale přidáním ještě starší generace obohacuje ságu o zcela nový pohled - není to jen srandovní motiv navíc. Vzadu za geniálně trapnou rodinkou běží zcela jiná obyčejná trapnost - stáří a smrt jako dovršení všední trapnosti, z níž není pro "prokletý homolkovský rod" (tedy pro nás) úniku. Ale přece - stařenka je ve své sešlosti jakoby nad věcí - ne snad pro nějakou "moudrost stáří", ale právě proto, že už je tak trochu "mimo" - mimo "aktivní život" a tedy i jakoby mimo kletbu jeho trapnosti. A dědek? Ve svém "umírání" stojí na hranici osvobození. Ale jen na hranici. Z tohoto kruhu trapnosti totiž není úniku. Smrt jen naznačuje, že jsme pod závojem kletby, dává mlhavě zahlédnout skrz, ale neumožňuje závoj strhnout. To, co dělá druhý díl jiným než první, je tématizováno hned na začátku v geniální scéně s dědou a puberťačkou v prázdné hospodě. (Komentáře stojící za přečtení: Šandík, Subjektiv. Pozoruhodnou nevšímavost projevuje Vančura, naopak potěšil Venkovan.) ()
Dvojka Homolků už tak trochu trpí nešvary některých pokračování. Po herecké stránce je to trochu exhibicionistické a herci trochu hřeší na to, že divák očekává jejich typické grimasy, posunky a hlášky. Lehkost prvního dílu je pryč, film není už tolik divadelní, ale snaží se být rozvinutým pokračováním o tom, kterak si Homolkovi pořídili nové auto a vydali se navštívit babičku na venkov, kde je děda trpící utkvělou představou, že "do švestek nevydrží". Tyto pasáže jsou poctivě prokládány mysliveckým honem na lišku. A právě tady dvojka doplácí na svou nevyrovnanost, hlášek je o hodně méně a nejsou tak úderné, ale opětovné shledání s Homolkovými sice potěší, ale kvalit jedničky rozhodně nedosahuje. 50% ()
Tak prvních 20 minut bylo strašně fajn, líbily se mi, jednou jsem se zasmál nahlas a několikrát se i pousmál, pak už jsem se jenom pousmíval, po nějaké době se mi koutky úst už ani nezvedly a konec mě naštval jako dlouho nic. Já teda nevím, ale tohle je další český kult, který (aspoň soudě podle prostředního dílu) absolutně nechápu - kromě pár věcí mě ten humor tak nějak minul. Já nevím, třeba ta scéna s kadibudkou by mohla být aspoň na pousmání, kdyby trvala pár vteřin, ale to mi má fakt přijít vtipné, že to tam tak 3 minuty rozebírají? A nebo že na konci část rodiny Homolkových spadne do vody? Vždyť to je humor jak z animáku pro malý děcka a věřte mi, sám se na animáky dívám, tak to vím. Jestli ten humor měl být v tom, jak trapně to působilo, tak se to prostě nepovedlo, aspoň v mém případě ne. Navíc mám takové podezření, že přesně z tohohle filmu opisoval Tomáš Pavlíček, když točil (a psal scénář) Chatu na prodej, protože když si ty dva filmy srovnám, tak oba jsou naprosto, ale fakt naprosto o ničem a oba dva mají naprosto debilní konec. Jo, a v obou dvou dědeček pozoruje zvířata z posedu. Jediné, čím se ty filmy liší, je to, že tady je to vtipné aspoň ze začátku (zatímco Chata na prodej je nevtipná a trapná celou dobu) a tím, že tohle z nějakých mě neznámých důvodů nenudí (zatímco Chata na prodej nudí neskutečně), ale jinak si to prostě je podobné, nemůžu si pomoct, dokonce i stejně dlouhé ty filmy jsou. Ale tak alespoň to vesnické prostředí tu bylo hezké a nějak zafungovalo. Ten konec mě ale fakt vytočil - SPOILER Jediné, co se v celém filmu stane, je to, že dědeček ohlásí, že brzy umře a na konci - bacha, překvapení! - fakt umře. Ta scéna mi tam připadala, jako by ji tam chtěl Papoušek vecpat násilím, aby se v tom film aspoň něco stalo. Bohužel tím zabil jakousi pohodovost, co z toho celý film trošku zářila a tím zabil i šanci, že by se mi ten film aspoň trochu líbil. A taky mě teda naštvalo, že to celé bylo totálně o ničem. KONEC SPOILERU. Ze začátku jsem to viděl na 4*, pak na lepší 3* a po tom konci už už jsem měl nutkání dát jenom lepší 2*, ale za to, že zde zazní jedna z nejpravdivějších vět, jakou jsem kdy v životě slyšel: On je ten život pěknej, i když stojí za hovno. Jenom kvůli té tu slaboulinkou 3* dám. Jdu si pustit pár epizod Gumballa, tam je aspoň větší šance, že se pobavím, navíc z toho konce jsem spíš měl depku. Viděl jsem to, nelíbilo se mi to. Btw, co se toho humoru týče, tak buď nemám smysl pro humor, nebo mi nesedí tenhle typ humoru (nebo spíš tohle podání). Vyberte si možnost jakou chcete. Slabé 3* ()
Galerie (9)
Zajímavosti (13)
- Scéna, kdy se hajný, co neuhlídá ani tu kozu, baví s Františkem Vaněčkem, se odehrává v restauraci Na Živci nedaleko Písku. František Vaněček je skutečná postava a hrál sám sebe. Postavy v lesnických uniformách jsou z části tehdejší zaměstnanci Lesního závodu v Čížové. (hetta)
- Natáčelo se ve vesnici Čimelice, na Vrábsku - rybník Zhoř a v Praze - Ruzyni. (M.B)
- Odlétající letadla z Ruzyně jsou Tu-124 Československých areolinií, Iljušin Il-18 maďarské společnosti MALÉV a DC-9 Swissairu. Letadlo v pozadí na ploše je Iljušin Il-62 ČSA. (Allster)
Reklama