Režie:
Bora DagtekinKamera:
Moritz AntonHudba:
Egon RiedelHrají:
Wotan Wilke Möhring, Jessica Schwarz, Elyas M'Barek, Karoline Herfurth, Frederick Lau, Jella Haase, Florian David Fitz, Katja Riemann (více)VOD (4)
Obsahy(2)
Na společné večeři se sejde několik párů a po pár sklenkách se rozhodnou, že svoje telefony položí na stůl a všechny zprávy, vzkazy i telefonáty budou ten večer sdílet. Zprávy se přečtou nahlas, hovory budou nahlas. Vždyť o nic nejde, bude zábava. Jenže právě naši chytří a mobilní kamarádi o nás vědí úplně všechno, znají naše tajnosti, druhé životy, drobné lži, milenky i milence. Nevinná hra se nejdříve vyvíjí jako báječná legrace, pak ale začnou chodit zprávy, které se svými partnery či přáteli raději nesdílíte. Rozjede se série šílených situací a trapasů, někomu u stolu bude nepříjemně horko a brzo bude horko úplně všem. Odejdou domů partnerské páry, které přišly, nebo budou v jiném složení nebo budou po večeři všichni single? (Bontonfilm)
(více)Videa (3)
Recenze (184)
Karoline Herfurth o tomto filmu na svých sociálních sítích postovala jako o život (ostatně jako o každém svém filmu), čímž ve mně vyvolala příjemná očekávání, protože ona je prostě výborná všude a každý film s ní je vždycky pecka. Což se potvrdilo i zde, hodně mi to sedlo, bavil jsem se u toho královsky, a možná se mi to líbilo dokonce víc než italský originál (a to jinak remaky nesnáším). Sice jsem nepochopil, proč jejího manžela musel hrát zase Elyas M'Barek (který ztvárnil jejího partnera i v trilogii Fakjů pane učiteli, kterou režíroval stejný režisér jako toto + objevuje se zde i Jella Haase, další herečka z Fakjů) - to jako odteď budou spolu už hrát navždy? Prostě nechápu. Každopádně film měl u domácího publika v Německu velký úspěch, kdy na něj do kin přišlo přes 5 milionů diváků, což je super a svědčí to o tom, že se prostě povedl. Dialogy zde sice jedou v pekelném tempu a člověk sotva stíhá číst titulky (dabovaná verze mě nezajímá) a celé to působí poněkud neživotně ateliérovým dojmem, ale jinak tomu osobně asi už nemám co vytknout a byl jsem z toho hodně nadšený. UPDATE 6.7.2021 - Po druhém zhlédnutí po roce jsem opět zjistil, že mě to hodně bavilo, i když už jsem hodně věcí znal dopředu. Karoline Herfurth je zde prostě vrcholně roztomilá a svůj komediální talent zde rozehrála naplno, a kupodivu se mi zde nově moc líbila i Jella Haase, která mě ve Fakjů trilogii moc nezaujala. Sice jsem si vědom, že si protiřečím, ale osobně se mi tenhle film skutečně líbí víc než italský originál, a současně ho považuji za zcela zbytečný, jako všechny remaky. ()
Původní film Naprostí cizinci jsem viděl teprve před pár měsíci, takže by se dalo říct, že bylo pro mě možná ještě brzo na to jít do kina na jeden z dalších remaků, byl jsem ale zvědavý, jak se s tímto tématem vypořádali Němci. K návštěvě kina mě navíc lákalo skvělé herecké obsazení, protože téměř polovina herců (+ režisér) byla z mnou velice oblíbeného "Goetheho institutu". Německá verze se tak z osmdesáti procent drží italské předlohy, takže jsem byl celkem mile překvapen mírnými odchykami od původního filmu. Zatímco však Naprostí cizinci mají vcelku mrazivý závěr, nabízí Téměř dokonalá tajemství poněkud pozitivnější rozuzlení - film sice tolik nebodne do morálního svědomí, na druhou stranu jsem však musel ocenit scenáristickou obměnu. Německá verze je celkově odlehčenější, nicméně i tak člověku během filmu několikrát vytane na mysli TA jedna zneklidňující otázka: "Kolik toho vlastně chceme vědět o svých přátelích?". Slabší čtyři hvězdičky! ()
Viděla jsem jen kousek traileru a tak jsem šla do kina v domnění, že zde bude základní zápletka filmu Naprostí cizinci použita trochu jiným způsobem, s novými příběhy. Víc jsem se mýlit nemohla. Nikdo, kdo tomu tady dal víc než tři hvězdičky, nemohl film Naprostí cizinci vidět. Téměř dokonalá tajemství jsou totiž jeho naprosto zbytečnou a ještě dost trapnou kopií s poněkud odlišným, mnohem debilnějším koncem. No nic, můžu si za to sama, mohlo mě to napadnout. Každopádně absolutně nechápu smysl tohoto "díla", asi už němci (a jak jsem teď zjistila nejenom oni, ale spousta dalších národů, které mají svoje vlastní kopie Naprostých cizinců) nedokázali přijít s ničím svým a tak uboze vykradli fakt dokonalej film, kterej rozhodně žádnou kopii nepotřeboval. ()
„You're German, don't try to be funny..“ (Dr. Henry Walton „Indiana“ Jones, Jr.) V módu Fakjů, pane Tajemství to vystavování osob kvantu trapnosti v rekordně krátkém čase už příliš nefungovalo a pokud jsem snad uvažoval nad třemi hvězdami, happy epilog tu hříčku o sundávání masek spolehlivě poslal směr arsch. Těch remaků je opravdu požehnaně, další si dám, až jej natočí Trinidad a Tobago.. ()
Zábavná komedie, ani nepamatuji kdy jsem se naposledy tolik zasmál. Lidi ruku na srdce, kolik lidí by tato hra také rozhodila? Myslím, že spoustu přátel a vztahů. Žijeme ve falešném světě plných podvodů, ale já osobně bych ho na stůl s přehledem dal, co má přítelkyně? Na to už odpověď neznám. 8/10 = 82% ()
Galerie (26)
Zajímavosti (3)
- Ide už o piaty film od režiséra Bora Dagtekina, v ktorom si jednu z hlavných postáv zahral herec Elyas M’Barek. Predchádzajúce filmy sú Turecky snadno a rychle (2012) a Fakjú pán profesor (2013) so svojimi dvoma pokračovaniami. (maestrotatum)
- Po závěrečných titulcích následují nepovedené scény z filmu. (ČSFD)
Reklama