Třicet případů majora Zemana - Série 3 (1978) (série)
Režie:
Jiří Sequens st.Kamera:
Josef HanušHudba:
Zdeněk LiškaHrají:
Vladimír Brabec, František Němec, Ladislav Mrkvička, Vladimír Ráž, Miroslav Zounar, Robert Vrchota, Petr Skála, Libuše Geprtová, Oldřich Velen, Míla Myslíková, Vladimír Bičík, Čestmír Řanda st. (více)Obsahy(1)
Zeman slouží na žižkovském obvodním oddělení VB. Navštíví ho tu Žitný a chce, aby objasnil nevyřešený případ jedné rodinné tragédie. Zeman se soukromě pustí do pátrání, na jeho konci je zdárné vyřešení případu. Za to je znovu jmenován náčelníkem pražské kriminálky a Stejskal je odvolán... Zdroj: Kniha Daniela Růžičky: Major Zeman – propaganda nebo krimi? (oficiální text distributora)
(více)Recenze (61)
Studnu poznajú aj diváci, ktorí sa majorovi Zemanovi doteraz vyhýbali. Treba uznať, že hoci samotný prípad nie je príliš zaujímavý a v celovečernej minutáži dôjde aj na nudnú vatu, atmosféra ponurého domu na pochmúrnom vidieku je skutočne exkluzívna, miestami ozaj až vyložene hororová. A postava otca, to je neskutočné WTF a dosť dobre nerozumiem tomu, že to súdruhovia v 7O. rokoch povolili. ()
Asi nejlepší a nejznámější díl ze všech třiceti. Hororový, s temnou atmosférou a podle posledních zjištění to neproběhlo tak, jak je v tomhle díle ukázáno. Vrahem byl synek (tohle dokonce vyplynulo z poznámek porkurátora ve době šetření), ale na kvalitě dílu to nemá žádný vliv. Morálně pochybyvší Stejskal z řad statečných příslušníků SNB definitivně mizí, ale díky téhle roli mizí v jeho profesním životě omezení za jeho ne vždy loajalní vztah k tehdejšímu režimu, i když na rozdíl od třeba Michala Pavlaty z televize nezmizel na čas úplně. A Honza se k potěšení všech svých příznivců vrací a Mrkvičku definitivně nahrazuje slovenský pošuk Emil Horváth ml., připomínající Blbce z Penemuende herce Váslava Sloupa. ()
,,Ti pánové z tý pražské kriminálky se tvářili náramně důležitě, vyslýchali jenom "přímí svědkové", kdežto vy jdete, jak bych tak řekl, přímo od holiče!" . . . Tož nejen agent FBI Rupert Anderson z (hořící) Mississippi, ale i major Zeman v socialistickém Československu věděl, u kohože se dozví nejdůležitější věci při sbírání informací k vyšetřovanému případu. Samozřejmě, jedině holič! Všechny scény, kde účinkuje právě Robert Vrchota, který se coby holič (stejně jako jeho dědeček-řezník) krve nebojí, nebo doporučuje jarní procházku v hospodě kolem 100 jarních piv, mají v sobě ohromný vtip. Vytvářejí nejen krásné odlehčení, ale zároveň pozoruhodný kontrast k veškerému dění kolem osudné studny a pohořelého domku, kde to má od prvního setkání s detailním popisem případu silný mrazivý tón. Studna je pro mne hlavně povedenou kriminálkou s nádechem hororu, která na čele s legendární retrospektivou kývajícího se otce Brůny se sekyrou dělá nezapomenutelný filmový zážitek. Kromě výborné režie bych vyzdvihl i nápad nechat namluvit vyprávění Brůny mladšího (P. Kubíček) tajemným hlasem Jiřího Zahajského, který spolu s hudbou Zdeňka Lišky umocňuje celkovou atmosféru už jenom na čistě zvukové rovině filmu. Navíc Vladimír Brabec je skoro po celý čas velice sympatickým vyšetřovatelem s výborným čichem na odhalení detailů a se smyslem pro humor. Tedy až na samotný závěr dílu před rozlučkou ve vesnici a v kanceláři jeho bývalého kolegy... nicméně povznáším se nad tím, že film má být také ideologickou paralelou k politickému dění v roce 1968, silně odsuzuje Pražské jaro a nenápadně vyzdvihuje počátek normalizace, a ponechávám Studně plné hodnocení jakožto vynikající kriminálce. 85% ()
Na rozdíl od epizod Kvadratura ženy a Tatranské pastorále je tento díl prodchnut politikou. Divák několikrát uslyší narážky na to, jak byly události roku 1968 v ČSSR nebezpečné a kontraproduktivní, dokonce je ústy Maštalíře kvitován příchod vojsk Varšavské smlouvy. Na konci dílu se loučíme s kriminalistou Stejskalem, který v minulém díle vzal místo po Zemanovi. Po jeho návratu je pro změnu vyhozen on. Případ Vonoklasy (v seriálu Hájice) je dodnes obestřen nejasnostmi, zda se vše stalo tak, jak bylo vyšetřeno. Jelínek (v seriálu Brůna) byl nadaným fyzikem, který pracoval v Těchoníně. Čistě divácky patří díl k těm lepším, ale na rozdíl od většiny ostatních diváků se nevlezl do mého top tenu. Obdobné díly Bestie, Kvadratura ženy a Tatranské pastorále mám raději než Studnu. Stejně tak mám raději než Studnu i řadu špionážních příběhů. Vrcholem Studny je samozřejmě vyprávění mladého Brůny, kde sledujeme jeho matku a hlavně otce (Kaplanová a Crha byli do těchto rolí vybráni skvěle). Osobně se mi líbí i odlehčený úvod s postavou staré žižkovské báby (Darja Hajská), která se hádá se Zemanem, toho času obvodním příslušníkem SNB. ()
Rok 1969. Tento příběh rozpoutal pseudobásník a buřič Daneš, to už je třetí díl, do kterého se vecpal, i když tady už je o něm jen zmínka. On totiž napsal ryze bulvární článek o tom, že starej Brůna byl řidič Jana Masaryka. Honza Zeman byl degradován kamsi na okrsek za přepážku, přijde za ním Žitný se složkou případu, který nevyřešil ani Stejskal. Proč je vlastně Studna asi ten nejznámější a taky nejděsivější díl? No aby taky ne, starej Brůna mě vyděsil už v dětství. Přitom je to vlastně jen příběh o závisti a nenávisti v rodině a zlata za 300tis.. Do rodiny místního teď už bývalého bohatého kulaka se přiženil chudý zedník Brůna a když mu syn dospěl, tak se začaly dít věci. ()
Galerie (6)
Zajímavosti (14)
- Tato epizoda vznikla téměř identicky podle skutečné události, která se odehrála v obci Vonoklasy (okres Praha-západ). (ČSFD)
- Josef Kubíček padal do studne v ateliéri hlavou rovno do perín. Tá mala v skutočnosti hĺbku 11,20 metra a k hladine vody to bolo 7,60 metra. Jej priemer bol 80 centimetrov. V súčasnosti už ale predmetná studňa neexistuje. Majiteľ ju nechal zasypať. (Raccoon.city)
- Točilo se v Praze - Třebonicích, Jinočanech, na Zbraslavském hřbitově a v psychiatrické léčebně Bohnice. (sator)
Reklama