Režie:
Wolfgang PetersenScénář:
Wolfgang PetersenKamera:
Jost VacanoHudba:
Klaus DoldingerHrají:
Jürgen Prochnow, Herbert Grönemeyer, Klaus Wennemann, Hubertus Bengsch, Martin Semmelrogge, Bernd Tauber, Erwin Leder, Martin May, Heinz Hoenig (více)Obsahy(1)
Slavný válečný film Wolfganga Petersena z roku 1981 vypráví o mladých mužích, často ještě chlapcích, kteří byli svedeni nacistickou propagandou a zlákáni zázrakem techniky. Do boje je často vedla chlapecká touha po dobrodružství. Skutečná realita je ale zaskočila. Na moři musí čelit krutým silám přírody a bojovat s neviditelným nepřítelem. Řada z nich je bez zkušeností. Zažívají hrůzy války, samotu a zoufalství. Jejich možnosti jsou děsivé: buď se vynoří bez škrábnutí, nebo zemřou. Pod hladinou moře nemají zranění šanci. Za II. světové války se ze 40 000 mužů bojujících na palubách německých ponorek vrátilo zpět pouhých 10 000. (Česká televize)
(více)Recenze (611)
Jeden z mála filmů, kde i když víte, že fandíte tomu "špatnému", nemůžete si prostě pomoc! ()
Světe div se, ale jedna z nejlepších protiválečných demonstrací vznikla v Německu, odehrála se výhradně pod mořskou hladinou a velel jí charismatický ďábel Jurgen Prochnow, který postupně prošedivěl a nechal se zlákat nabídkami i od führera Uwe Bolla. Wolfgang Petersen kormidluje svou životní pouť jako velezkušený mazák a odporným zápachem války a utrpení dáví diváka možná s trochu kolísající, ale po celých 200 minut znatelnou a obdivuhodnou intenzitou. V prvních dvou třetinách jsme podrobně obeznámeni s charaktery hlavních hrdinů a s jejich nicotným, víceménně nechtěným válečným podílem, abychom si v závěru mohli ohryzávat nehty a držet těm zoufalým náckům palce takovým způsobem, že se nám na nich udělají modřiny. Nezbývá než hluboce smeknout před výtečnou klaustrofobickou výpravou, chytrým scénářem s jasným poselstvím a heroickým projevem všech herců, jejichž zarostlé a vyděšené obličeje mluví v podstatě za vše. "Vraťte mi mou svobodu". 90% ()
Moc dobře natočené. Mistrovské, ale mně tato témata zase tolik nepřitahují.. ()
Přiznám se, že filmy odehrávající se po většinu času v podmořském světě zrovna nějak moc nemusím, dokonce ani "Propast" od mého Top režiséra J.Camerona mě přes svou nepopiratelně vysokou úroveň zpracování dvakrát nenadchla. V hledání vyjímky, jenž by dle rčení porušila pravidlo, jsem svou pozornost zaměřil na Petersonovu slavnou adaptaci románu L.-G. Buchheima "Ponorka". Bohužel musím napsat, že co do úspěšnosti záměru zůstal pokus s "Ponorkou" jen na půli cesty ke klíči k bráně s nápisem - spokojenost. Co naplat, že za zvuků nádherného ústředního motivu, v nebývale realisticky vykresleném prostředí svádí přesvědčivě obsazená posádka, se strhujícím charizmatickým kapitánem (J.Prochnov) v čele, podmořské bitvy s nepřítelem, kterému nikdy ani nepohlédnou do očí, když pro mě jsou prostě 3 hodiny času strávené v uzavřeném klastrofobickém prostředí ponorky jen těžko k vydržení. "Ponorka" svou kvalitu má - já ji vidím v očích zbědované posádky - jen jí přes ně nedokážu dohlédnout až do kovového srdce. Komu se to poštěstí, určitě zažije úžasné film. dobrodružství, jaké si umějí dát jen "chlapi sobě". ()
Možná se dopustím kinematografického rouhání, ale dovolil bych si Ponorce, této monumentální podívané, cosi vytknout. A sice nedostatek akčních scén. Děj se soustředí na vykreslení napjaté atmosféry během křižování moří pod válečnou hladinou, čehož bylo dosaženo brilantním způsobem. O tom žádná, ani v nejmenším. Ale při tak dlouhé metráži (viděl jsem Director´s cut) bych si uměl představit větší prostor pro samotnou bojovou akci. Ne, že bych byl německým fandou, vlastně bylo příjemné pozorovat, kterak dostávají na frak. Ale, rozumíme si, ne? Pokud však pominu tuto moji osobní malichernost, jde o fantastické veledílo, z těch věnovaných ponorkám zcela jistě nejlepší, jaké kdy mé oko uzřelo. Abyste o mně ale neměli špatné mínění a nepsali mi do pošty, že jsem nepochopil podstatu filmu, zmíním pro jistotu, že Ponorka je více než o válce nebo boji o samotných válečnících. O jejich světě smrsknutém do hromady železa a ocele (nebo z čeho všeho se ty obrovské mrchy tenkrát vyráběly). Pro hnidopichy; nechybí ani třešnička na dortu, již tvoří hudba Klause Doldingera. ()
K tomuhle není potřeba cokoliv dodávat. Vše už bylo řečeno. Snad jen pusťte si to v naprosté tmě na co největší obrazovce se zvukem 5.1. Pak přímo ucítíte ten obrovský tlak vody, ohmatávající sonar trup vaší ponorky lovícím britským torpédoborcem i pach zpocených nemytých těl spolubojovníků.......Nutno vidět a zažít ! Dávám plnou nálož hlubinných pum * * * * * ()
Tento film som si chcel už veľa krát pozrieť, ale nejak som sa k nemu nedokopal. Nakoniec, ale v tomto živote som to ešte stihol. Ak ste si všimli tak tento film má tri verzie, takže pozor na to ktorú idete pozerať, pretože medzi tými rôznymi verziami je veľký rozdiel a hlavne v tej stopáži, ktorá je pri Special Edition fakt brutálna. Čo sa týka mňa, tak ja som videl Director's Cut 209 min. Či som volil dobre? Vyzerá to tak že asi aj áno, keď som si to išiel požičať, tak som na výber inú verziu nemal, takže zlatá stredná cesta (podľa minút) bola jediná voľba. K filmu - na to že tento film vznikol v roku 1981 tak má fakt dobrú výpravu, kameru a celkovo je po technickej stránke veľmi dobré spracovaný. Das Boot je film, ktorý sa odohráva počas druhej sv. vojny a mi sledujeme (s nemeckej strany) pár námorníkov v ponorke na čele s výborný kapitánom Jürgenom Prochnowom. Film dokáže pekne vybudovať napätie, ale na druhú stranu niekedy je moc uťahaný (že by tou dlhšou verziou?). Rozhodne je to dobrý film, ktorý opäť ukazuje na strach, zúfalstvo či na to ako je vojna nezmyselná. 80% .- 4* ()
[AFF 2014] Strhujúca naratívna dynamika v majstrovskom prevedení klaustrofóbiu vyvolávajúceho thrilleru, ktorý sa radí medzi absolútnu špičku a je vybrúseným klenotom žánru vojnových filmov. Petersenova precízna réžia nenapadnuteľná, výkon Jürgena Prochnowa nenapodobiteľný. Geniálne dielo, ktoré vám nedá vydýchnuť. Toto už žiadny film podobne nezopakuje. 100% ()
Kdysi dávno na VHS, teď bluray 4hodiny a 30minut ponorkové klaustrofobie, kterou jsem si naplno užíval. Já osobně mám nejraději akční Hon na ponorku, ovšem Das Boot je v těsném závěsu (nejrealističtější ztvárnění námořní/podvodní války). Nic lepšího už Petersen nenatočil... ()
Právě jsem viděl jeden z těch dokonalých filmů, kde každý záběr má hlubší význam a myšlenkový odkaz může být předmětem vášnivých diskuzí v intelektuálských kruzích. Pro mě to však byla pouze tříhodinová nuda okořeněná trochou klaustrofobie. ()
Výtečný, pomalu se rozbíhající, zato však skvěle gradující seriál o vojenské hrdosti nezávislé na ideologii, drsnosti a neúprosnosti války, její nesmyslnosti, strachu, obětavosti, nepatetické statečnosti... o všem dohromady. Přitom nic nepřevažuje, nic nepřekáží, všechno plyne jako harmonický celek. ()
Nejlepší Petersen, nejlepší ponorkovej film, kterej se může pochlubit německou autenticitou a hlavně stoprocentní atmosférou. Při slovu ponorka se mi díky tomu filmu vybaví vši. Doporučuju a sám pohledám to pětihodinový eséčko. ()
Viděl jsem to už celkém dávno, ale pořád si dobře pamatuju na tu bezůtěšnou klaustrofobní atmosféru. Myslím že to je nejlepší ponorkový film všech dob. Jo Wolfgang Petersen v osmdesátých letech ještě uměl. ()
Jeden z nejrealističtějších a nejlidštějších filmů s tématikou II. světové války. Válečný film lze natočit buď za miliony dolarů se všudypřítomnými výbuchy, ustřelenými údy a patetickými proslovy anebo rozehrát drama za pomoci několika prokreslených charakterů. Ponorka je naštěstí druhý příklad a jedná se o nejlepší válečný film s ponorkovou tématikou a navíc - ukazuje válečný konflikt z té druhé strany, kde parta naivních mužů byla strhnuta německou propagandou. Petersenův majstrštyk, kterému se za celou dobu jeho kariéry nepřiblížil ani na 100 námořních mil. [Přesná stopáž: 200 min - Director's cut] ()
Ticho, tma a pomalu plynoucí děs z neustále hrozícího konce... už ve chíli kdy námořníci vstoupí na ponorku jsou mrtví, jde jen o to jestli se tím dokáží včas smířit. _Ponorka je asi nejrealističtější a emočně nejsyrovější film z druhé světové války. 9/10 ()
Nebylo mi jasné, proč musí mít film přes tři hodiny. Teď už to vím, na každou hodinu vychází jedna akce. Jsem ráda, že se Petersen více nerozmáchl a nechtěl mít ve filmu akcí celých pět. Nesdílím všeobecné nadšení ze snímku. Je pomalý, ale bez atmosféry, postavy jsou ploché, valná většina bez emocí. Za zmínku stojí jeden z poddůstojníků, který je jako jediný oddán Hitlerovi. Ten alespoň občas nějaké emoce projeví. Ostatní mluví tak, že se člověk diví, proč se rovnou nepřidali k nepříteli. Dle tohoto filmu, co německý voják, to pacifista se silným opovržením k nacismu. Ponorka jednou, možná omylem, zaútočí na britský tanker. Kapitán se se svými důstojníky div nerozpláče, když zjistí, že na nepřátelské lodi byli lidé. Šokující zjištění jednoho vykolejí. A na můstku jich bylo hnedle několik, takže došlo k hromadnému vykolejování. Až se z toho ti útlocitní pánové vzpamatovali, cupkali si zapsat, jací jsou ti Britové neřádi, když nezachránili své tonoucí. Pomalu jsem čekala, kdy se celé posádce rozsvítí nad hlavami svatozář. Pak ponorka ztroskotala, ale nebojte se milé děti, přijel jelen na zádech se Smolíčkem a všechny zachránil úplně těsně před tím, než se ponorka úplně rozpadla a všichni se úplně udusili. Ah pardon, to je jiná pohádka. Sice méně podle pravdy, ale zase bez zvratu za nanosekundu dvanáct. Jediným momentem, který si skutečně zaslouží pozornost, je samotný závěr. Závěr plný marnosti a bezradnosti. Za tenhle kousek velmi podařené filmařiny si Ponorka zaslouží hvězdičku navíc. ()
The Godfather ponorkarskych filmu.A urcite jeden z nejlepsich nemeckych snimku vsech dob. ()
Nejlepší ponorkový film všech dob! Realisticky natočené drama německé ponorky se vším, co k danému tématu patří. Film byl výborny i na ohrané VHS kopii, ale teprve poté, co pan režisér dodal na DVD svůj Director's Cut s celkem solidním obrazem, NOVĚ dodělaným ozvučením v 5.1 Dolby Digital, kterému jsem poskytnul kvalitní zvukovou aparaturu včetně projektoru, jsem si film opravdu vychutnal. Kdo neuslyší, neuvěří. Tenhle film potřebuje prostorový zvuk a velké plátno jako sůl. Ve filmu je spousta statických dlouhých záběrů, kdy se čeká na zvuk, až zahraje sůj part. Posléze spolu s burácením vodních bomb se o slovo přihlásí detonacemi roztřesená kamera, klaustrofobicky nasvícené záběry a v komornějších částech filmu se občas ozve slavná melacholická melodie, která je dnes (hlavně díky skupině U-96) povědomá snad každému. Kamera Josta Vacana je občas až nepochopitelně skvělá. Zdařile vykresluje těsné prostory v ponorce a když je třeba, proletí během několika vteřin celou ponorkou. Všechny tyhle bravurně zvládnuté technické záležitosti stmeluje velice poutavý příběh. ()
Mam z toho takove rozporuplne pocity. Kdyz jsem se divala na director's cut vecer pred televizi, nekolikrat jsem usnula a Ponorka mi prisla spis chladna nez strhujici. K velkemu "nadseni" se mi i povedlo prospat konec celeho filmu. Druhy den, kdyz jsem si ho takrikajic "sehnala", dodivala jsem posledni pul hodinu. A ta byla dokonala. Tak nejak tusite, jak pribeh cele posadky skonci, ale presto vas zasahne. Takze (at to zni mozna zvlastne) doporucuji videt tu kratsi, ostrihanou verzi. Mimochodem kapitan byl perfektni - chlap, jak ma byt :) ()
Něco mi říká, že F.F.Coppola by (za)šel ještě dál a zejména W. Petersenovi šlo přeci jenom (i) o něco jiného, přesto je příměr kolegy Isherwooda opodstatněný. Počáteční mladický zápal plný ideálů, hraničící s bezbřehou naivitou (úměrnou svému věku) s postupujícím časem (další nekonečnou misí, další (ne)potopenou lodí, dalším únikem o vlásek) bere za své a následuje totální vystřízlivění v podobě postupné ztráty veškerých iluzí. Žádný div, že z toho (ne)jednomu hrábne a rozhodne se „za plné jízdy“ vystoupit, zvlášť, když ústředí posádce upře i to jediné (vzácné) odreagování, v podobě upuštění páry v domácím přístavu. W. Petersenovi, nutno podotknout s výrazným otiskem (přispěním) kameramana J. Vacana a hudebního mága K. Doldingera, se podařilo namýchat řízný to mix psychologického dramatu a (klaustrofobického) thrilleru, kdy zejména veškeré podvodní scény plné mrtvolného (kopírující výrazy ve tváři dotyčných) ticha (přerušené občasným pátracím sonarem popř. skřípěním plechů pod masou vody) jsou vskutku působivé (čti děsivé :-). Das Boot (souhlas viz kolega Pohrobek) není v prvé řadě proti válečný snímek. Je to (souhlas viz Enšpígl) především snímek o lidech, tj; pocta pro všechny „pěšáky“, kteří (narozdíl od těch, co tahali v zákulisí za nitky) dennodenně nasazovali krky a jejichž jediným cílem, se přes počáteční ideály, stalo holé přežití. Nebo třeba taky příběh o tom, že filcky si neberou „dovču“ ani za války. To abychom nekončili tak vážně. 100% bez výhrad, to včetně úplného závěru. [Hodnocen director’s cut a jednou bych hrozně rád shlédnul původní, téměř pětihodinovou, nesestříhanou verzi. Samozřejmě na velkém plátně.] P.S. že vám snímek přišel, stejně jako vojákům samotná válka, (neúnosně) dlouhý?! Potom jistě cíl W. Petersena splněn. ()
Reklama