Režie:
Ingmar BergmanScénář:
Ingmar BergmanKamera:
Gunnar FischerHudba:
Erik NordgrenHrají:
Ulla Jacobsson, Eva Dahlbeck, Harriet Andersson, Margit Carlqvist, Gunnar Björnstrand, Jarl Kulle, Åke Fridell, Björn Bjelfvenstam, Naima Wifstrand (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Kostýmní komedie, pod jejímž fraškovitým povrchem prosvítá hlubší filosofický kontext, má odlehčenou zápletku - milostné hrátky v podání několika mileneckých dvojic, do jejichž sladké rozvernosti proniká místy hořká ironie. Není bez zajímavosti, že v době vzniku filmu prožíval režisér těžké životní období ('Když jsem jedinkrát v životě málem spáchal sebevraždu, natočil jsem Úsměvy letní noci'). Neodolatelná komedie s břitkými dialogy je důkazem, že ani Bergman nemusí být stále jen vážný. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (59)
Po neúspěšném diváckém přijetí Večera kejklířů Bergman natočil trojici komedií, které se staly vděčnými diváckými snímky. V Úsměvech letní noci zachovává optimistickou náladu padesátých let, často však sklouzává až k jakési frašce. Některé dialogy budí pocit vykonstruovanosti, nereálnosti a nucené komičnosti. Sled humorných situací je zde nahromaděn opravdu do hutné míry, tudíž divák by se po většinu filmu neměl nudit. Příjemná satira na společnost – v rozpětí Bergmanova díla stále jen průměrná podívaná. ()
Romantická komédia na bergmanovský spôsob, tak nejako sa to uvádza v otváracích titulkoch. Prečo, nie? Hybaj sem! • Širokospektrálna konverzačná vzťahová záležitosť s ústredným prelietavým švédskym protagonistom - advokátom Fredrikom Egermanom [šikovne zamaskovaný Gunnar Björnstrand], ako povedzme hlavným hýbateľom tohto obzvlášť popretkávaného diania, plného najrozmanitejších, nazvime ich, ako nielen mileneckých situácií, aké by dokázal azda vymyslieť iba tento autor v podaní Ingmara Bergmana, ktorý mal so svojimi c-h-a-r-a-k-t-e-r-m-i toľko spoločných vlastností, koľko sa napokon vlastne ponúkalo, nakoľko sám predstavoval akéhosi vetroplacha, čiže tým pádom napodobňoval len seba samého tak, ako sme to predtým totiž asi nikdy ani nevideli; počas nakrúcania Letného úsmevu, mimochodom, je už tretí krát ženatý, a to vskutku ďalej ani nehovoriac o tom, koľkože ďalších "bokoviek" má ešte na konte; určite ho museli znovu mimoriadne vzrušovať i tieto švédske predstaviteľky: Dahlbecková, Jacobssonová a H. Anderssonová, ktorým rozdal veľmi kvalitné scenáristické karty, aby si s nimi zahrali o divákovu priazeň, čo sa mu určite nadmieru vydarilo, keďže výmeny replík z pohľadu hlavných postáv, pôsobili priam magnetickým spôsobom, aký si teda zvyčajne i veľmi rád vychutnávam. • Čo sa zase konkrétne pre zmenu týkalo mužského osadenstva, tak naprosto nezabudnuteľnými postavami boli: gróf Carl-Magnus Malcolm [Jarl Kulle] a Fredrikov syn, Henrik [Björn Bjelfvenstam], ktorí zručne sekundovali vyššie uvedeným "ženským podperám," o ktoré sa pomerne dosť vkusne opierali, ale najmä neustále zvádzali akési pohlavné súboje, plné iskrivých scén → a podľa názoru I_B sú takéto vzťahy v poriadku?! ← vo filme to rozhodne vyzeralo rozlične, pričom naopak, v holej realite už pomaličky nastávajú pochybnosti v rámci celkovej morálky či etiky takéhoto človeka, a tak sa radšej riaďme iba mottom daného titulu v zmysle: že to ani v podstate vôbec nikam neviedlo, resp. jednalo sa o odstrašujúci príklad, že to takto skrátka nemôže ísť ďalej; inšpirácia pre divácku obec, zatiaľ čo pre autora to akosi príliš neplatilo! • Geniálne kinematografické dielo uprostred L. rokov, XX. storočia. • Nie je to klasická veselohra, akú si asi automaticky hneď predstavíte, skôr by som ju definoval, ako dramaturgickejšiu štruktúru s komediálnejšími prvkami, a nie opačne. ()
Nezbývá než bez výčitek dodat, že i já patřím k "vděčným divákům" této "v rozpětí Bergmanova díla stále jen průměrné podívané". Pro mě byla tato milá hříčka v mladém věku asi tím pravým úvodem do Bergmanova díla. Protože právě tahle roztomilá variace na Shakespearův Sen noci svatojánské mě přesvědčila, že ten Bergman není zas tak vážný, až bych se na něj snad nemohla dívat. Proto všem, kteří přistupují k Bergmanovým filmům se stejným ostychem jako tehdy já, mohu tento film jen doporučit. (Opravdu je to "jen" lehká komedie, ale pro mě také jedno z nejpovedenějších a nejmilejších vyznání o lásce. Tím nechci umenšit ani Lesní jahody, ani Sedmou pečeť, ani Šepoty a výkřiky - ale prostě - i tohle stojí za vidění) ()
Určite nie som divákom, ktorý pri vyslovení mena Ingmar Bergman padá na zadok. Jeho Úsmevy som videl pred neskutočným počtom rokov a mal som pocit, že sledujem film po prvý krát. Oceňujem spoľahlivú Bergmanovskú hereckú skupinu, presné dialógy a vystihnutú atmosféru, ale na druhej strane som nemal pocit, že ide o komédiu, ale pocit predčasne zostarnutého filmu. Pôvodné tri hviezdičky ponechávam, pretože v porovnaní s inými filmami z päťdesiatych rokov ide o lepší priemer. ()
Bergman a hořká komedie. Vydařená kombinace? Zcela určitě. Vzhledem k tomu, že jsem byl vždycky zvyklý sledovat točení mezilidských vztahů na podobných akcích, jakou uspořádala Desirée, spíš jako nezainteresovaný divák, mají pro mě Úsměvy letní noci poměrně zvláštní příchuť. Není divu, že nejvíce mě zaujala postava advokátova syna. "Bože, je-li tvůj svět hříšný, chci hřešit." (651., 30. VI. 2011) ()
Galerie (57)
Zajímavosti (10)
- Ingmar Bergman natočil tuto komedii i proto, aby mohl financovat své další filmy. Pokud by snímek u diváků podobně jako některé předchozí režisérovy filmy neměly dostatečnou návštěvnost, Bergman by měl s financováním svých dalších projektů vážné problémy. (ČSFD)
- Ingmar Bergman v době vzniku tohoto filmu uvažoval o sebevraždě. (Zdroj: Letní filmová škola)
- Film byl nominován na Zlatou Palmu v roce 1956. (panKubík)
Reklama