Režie:
Jan-Ole GersterScénář:
Blaz KutinKamera:
Frank GriebeHudba:
Arash SafaianHrají:
Corinna Harfouch, Tom Schilling, Volkmar Kleinert, André Jung, Rainer Bock, Friederike Kempter, Susanne Bredehöft, Gudrun Ritter, Maria Dragus, Mala Emde (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Laře je právě šedesát. Mimořádný den má slavnostně završit zásadní klavírní koncert jejího syna. Viktor, jehož kariéru autoritativní žena vždy intenzivně prožívala, je však už celé týdny nedostupný a matčiny opakované pokusy navázat komunikaci selhávají. Lara se rozhodne vyřešit zneklidňující situaci neobvyklým způsobem. Vykoupí všechny neprodané vstupenky a rozdá je lidem, které potká. Ale čím více se Lara snaží, aby byl tento večer úspěšný, tím více se situace začne vymykat kontrole. (Cinemax)
(více)Videa (1)
Recenze (31)
Opět skvělý herecký koncert a musím říct, že Corinna Harfouch, jenž ztvárnila Laru, předvedla nejlepší ženský herecký výkon z toho, co jsem viděla. Teprve při konečné scéně v restauraci se dozvíme, proč byla na svého syna ohledně hraní tak tvrdá, proč byla tak kritická a měla jsem pocit, že zjištění pravdy ji nakonec zachránilo. Velmi zvláštní film, který vás donutí přemýšlet nad svými sny. ()
Strašně chladné. A nemyslím si, že by to byla vyloženě moje chyba, když se to po příběhové stránce někam moc nevyvine a ve výsledku je to tak hodně jednoduché, po té psychologické říká jen to nejzákladnější a vůbec nejde do hloubky (i když by mohl - a stoprocentně taky měl, takhle mám problém to vůbec označit jako psychologický film, kterým je to skutečně jen na konci) a po filmařské stránce nepřichází s ničím zajímavým. Kamera je sice snaživá a v jednotlivých záběrech povedená, ale jako celek mě nezaujala a podobně to mám i u hereckých výkonů. Navíc tématy to přichází jen s tím nejotřepanějším - přehodnocením svého dosavadního života ve stáří a špatným vztahem matky a syna - a i když na tom není nic tak špatného, chybí tomu něco svého. A přitom by bohatě stačilo mnohem víc pracovat s postavami a hned bych z toho měl mnohem silnější dojmy, takhle mi jen jako trochu silný přišel pouze ten konec (na což Gerster asi sázel) a nic jiného. Kdyby si to aspoň nehrálo na bůhvíjaký art, když to předvede jen banálně napsaný jednoduchý příběh, pak bych to tu tolik netepal... Slabé 2* ()
Na takový film musí mít člověk správnou náladu, aby si ho mohl užít. Do své složité povahy dává Lara nahlédnout jen zřídka. Těžko lze odhadnout, co se jí v hlavě díky její "poker face" odehrává. Jasné je, že ve výchově svého syna selhala a ten, ač je nadaným klavíristou o svých schopnostech pochybuje a na svou matku je stále fixován. Solidní film. ()
Opět silný příběh nešťastné ženy, která nevěřila sama sobě a svou nejistotu přenesla na svého syna. Lařin názor je pro Viktora alfou a omegou. I přes svůj talent je plný pochyb a jeho matka jej dokáže svými slovy v jeho velký den znejistit. Kde má tato Lařina vlastnost své kořeny? Dokáže Viktor najít dostatek sebedůvěry, aby překonal nejen matčin ale také svůj strach? Precizní příběh, silné drama, dobrá kompozice, ale některé scény jsou špatně nastříhané, najednou se zaseknou a diváka to vytrhne z děje, což je velká škoda. ()
Trochu klopotně se nakonec dopracujeme k poznání o povaze vztahu Laury a jejího syna. 1) Psychologický rozjímavý snímek ukazuje zádumčivou tvář německé melancholie._____ 2) 36letý Tom Schilling (klavírista Viktor) si jen lehce štěkl a já se přitom díval jenom kvůli němu. Ale nelituji, mohlo to dopadnout hůř._____ 3) 40letý režisér Jan Ole Gerster si Schillinga vybral i pro svůj druhý celovečerní film, což kvituji s potěšením. Má holt vkus. I volba 65leté Corinny Harfouchové (matka Lara) byla úspěšná, i když její postavu bych nejraději umístil mezi kladívka a struny a hrál a hrál a hrál. ()
Galerie (19)
Zajímavosti (2)
- Natáčení probíhalo od 17. října 2017 do 24. února 2018 v Německu. (ČSFD)
- Celosvětová premiéra proběhla 30. července 2019 na Mezinárodním filmovém festivalu v Karlových Varech. (ČSFD)
Reklama