Režie:
Ingmar BergmanKamera:
Sven NykvistHudba:
Wolfgang Amadeus MozartHrají:
Irma Urrila, Gösta Prüzelius, Hans Johansson, Sonja Lund, Daniel Bergman, Ingmar Bergman, Ingrid Bergman, János Herskó, Erland Josephson, Käbi Laretei (více)Obsahy(1)
Mozartova opera (1791) o dvou mužích, kteří hledají lásku a poučení prostřednictvím zkoušek ohněm a vodou, během nichž jim pomáhají darovaná kouzelná flétna a píšťala. (oficiální text distributora)
Recenze (11)
Rezisera Yngmara Bergmana hodne uznavam za kultovu Sedmu pecet a dve jeho trilogie. No ale toto prehnal, a to poriadne. Dej to nema, cumiet na postavy, ako sa snazia "spievat" /podla mna len ziapu jeden na druheho/ je vopruz a priserna nuda. Bergmane, hodne Vas uznavam, ale tu tento velikan sliapol do hovna, respektive do poriadne velkeho cerstvo tepleho kravskeho lajna. 5 % ()
[4,5*] Vynikajúca opera a vynikajúci režisér, to snáď ani nemohlo dopadnúť zle. O genialite Mozartovej hudby sa rozpisovať nebudem, to je kapitola sama o sebe, zameriam sa na Bergmanove spracovanie. V prvom rade som bol prekvapený, že počúvam "Čarovnú flautu" vo švédčine a ešte k tomu sa mi to páči. Tento jazyk nie je príliš veľkou odchýlkou, keďže je nemčine pomerne blízky, ale oproti tvrdej a nespevavej nemčine na mňa pôsobí trochu jemnejšie, ľubozvučnejšie. Kulisy sú veľmi pekné, Bergman sa dobre popasoval aj s humornou stránkou, celkom z chuti som sa nasmial. Čo ma ale uchvátilo najviac, sú excelentné spevácke výkony. Kde Bergman nabral toľko skvelých spevákov, je pre mňa záhadou. ()
Tady mám problém: s Mozartem obecně a s Bergmanem speciálně zde. Kouzelnou flétnu jsem viděl poprvé v Janáčkově, v Brně, se školou v osmé třídě. Seděli jsme na bidýlku, dlouhám Miloš Benc se tam vešel jen obtížně. Dnes jsem seděl v křesle, před monitorem s úhlopříčkou 105, káva po ruce. Ale necítíl jsem se lépe. A mezitím jsem byl na spoustě Mozartových děl v té nejlepší interpretaci, ale s jeho hudbou jsem se za celý život nedokázal vyrovnat. Připadá mi lascivní, opovržlivá, nekamarádská, plná ironie a nepravdivosti. Často ho vidím flirtovat pod stolem, jak nám to předestřel Miloš Forman (a přitom komponovat). Navíc Bergmanova režie je nevynalézavá a pokud něco přináší. tak sotva co... už si ani nejsem jist, zda jsem vůbec viděl Bergmanovu adaptaci. ()
Bergmanův výklad příběhu jedné z největších klasicistních oper a v intenci Mozartovy operní tvorby opery patrně vůbec největší, je rozhodně pozoruhodný a snadno snášející ta nejvyšší možná měřítka, ovšem za to, že nepoužil původní a k německé opeře logicky ten jediný a nejlépe padnoucí jazyk, musím jednu hvězdu ubrat. Vizuálně je to nicméně opravdu podmanivé. ()
Ingmar Bergman se rozhodl spojit se s Mozartem a tihle dva pánové vytvořili tohle dílko. Od ostatních Bergmanových filmů se liší prakticky vším, ale to by nemělo fanoušky tohohle velikána odradit od zhlédnutí. Snímek vystřeluje do výšin legendární Mozartova hudba. Navíc Bergman měl štastnou ruku při výběru herců, kteří nepůsobí jako operní primadony. Přesto snímek dost shazuje jeho divadelnost i jeho délka. Na druhou stranu ale chápu, že s délkou původního materiálu nemohl dělat Bergman prakticky nic, protože operu samotnou zkrátit nemůže. Navíc si myslím, že živé divadelní představení by bylo pro mě zajímavější, neboť na tak dlouhou stopáž je ve filmu příliš mále děje. V divadle to člověk tak nevnímá. 80% ()
Galerie (7)
Zajímavosti (1)
- Snímek vznikl na objednávku švédské televize (kde si odbyl premiéru na Nový rok 1975), ale už při natáčení se počítalo s jeho promítáním v kinech. (Zdroj: Letní filmová škola)
Reklama