VOD (3)
Obsahy(1)
Co dělá člověka… člověkem? Pixar Animation Studios uvádí celovečerní film Duše, ve kterém se představí středoškolský učitel hudební výchovy Joe Gardner (v původním znění Jamie Foxx), který dostane životní šanci hrát v proslulém jazzovém klubu. Jeden chybný krok ho však přenese z ulic New Yorku do Neznáma před, což je fantastické místo, kde čerstvě narozené duše získávají před vstupem na Zemi vlastnosti, návyky i zlozvyky. Joe však na svém životě lpí a tak spojí síly s duší číslo 22 (v původním znění Tina Fey), která však vůbec nechápe, čím je zrovna lidský život tak výjimečný. A jak se Joe zoufale snaží duši číslo 22 vysvětlit, co je na životě tak skvělé, sám získává odpovědi na otázky, které si sám nesčetněkrát kladl. (Falcon)
(více)Recenze (429)
Studio Pixar již několikrát dokázalo, že na poli animované tvorby nemá konkurenci, což potvrzuje i svou Duší. Duše přenádherným způsobem přenese diváka do míst, kde se lidská duše nachází předtím než vstoupí do člověka, a poté co jej opustí. Pixarovky obecně umí velice dobře pracovat s lidskými pocity a vzpomínkami. Pamatuji si, jak jsem se při sledování Ratatouille přistihnul nad vzpomínkami na své první kulinářské pokusy, u Vzhůru do oblak jsem během několika málo desítek vteřin emotivně prožil prakticky celý život ústředního páru a snímek mi otevřel oči v tom smyslu, jak umí být život krutý, a jak je nutné si vážit času s těmi nejbližšími. Coco mi zas vyvolalo krásné vzpomínky na chvíle s rodinou a přáteli, kteří již nejsou mezi námi. Po stránce emocionální jde o naprostou špičku, která boří veškeré hranice. Od Duše jsem příliš neočekával a dostal jsem tu největší a nejdokonalejší reminiscenční nálož v historii filmu. Režisér Pete Docter dokáže svým způsobem vyprávění a postupným gradováním příběhu docílit toho, že Vaši mysl v závěru filmu zahltí halda těch nejkrásnějších vzpomínek na pro Vás aktuálně všední aktivity, které jste v životě prožívaly vůbec poprvé. Jedna z věcí, kterou ve mně Duše vyvolala byl den, kdy jsem se naučil jezdit na kole, a těch věcí přišlo v krátkém sledu za sebou opravdu hodně. Divák v tu chvíli pocítí jak krásný život je, a že stojí žít naplno každou jednou vteřinou. Duše se tak stala velmi neočekávaně moji nejoblíbenější pixarovkou a jedním z nejlepších filmů, které jsem měl kdy možnost vidět. 💯 (10.04.2021) ()
Snímek Soul od studia Pixar je zřejmě tím nejdospělejším animovaným snímkem z jeho stáje, jelikož režisér Pete Docter zde bravurně rozestírá témata smrti či životního účelu, ale také nových začátků a uvědomění si, že život je jedna velká krásná jízda, kterou bychom si měli užívat na maximum. Celý tento koktejl obestírá precizní animace s dokonale lícujícím jazzovým soundtrackem, jež celému snímku dodává velmi neotřelý a vkusný punc. Přičtěte si k tomuto všemu i originálně zpracovaný svět Neznáma s jeho Mentory nebo novými dušemi a vznikne Vám nádherně vyladěný snímek, jehož nenásilná oslava života ve Vás bude rezonovat ještě hodně dlouho. Tohle je zkrátka audiovizuální zážitek podle mého gusta, pročež Vám mohu Soul více než vřele doporučit. Výborná práce! „Life is full of possibilities. You just need to know where to look. Don't miss out on the joys of life.“ ()
Musím přiznat, že jsem očekávala něco na způsob "Inside Out", ale spletla jsem se. Tento snímek je uplně něco jiného. Příběh se točí kolem středoškolského černošského učitele hudební výchovy Joea, jehož životním snem je vystupovat v jazzové kapele. Taková příležitost se mu naskytne, ale díky téměř smrtelné nehodě, se z něj stává jedna z duší bez fyzického těla je odnesen do prostoru, z něhož jsou všechny duše dopraveny na druhý břeh. Svým odhodláním a touhou konečně dělat to, co miluje, se z tohoto prostoru dostane pryč na místo, kde čerstvě narozené duše získávají před vstupem na Zemi svoji osobnost. Joe se nehodlá se svým aktuálním stavem smířit a tak spojí síly s duší číslo 22, která po lidském životě vůbec netouží. A snaží se tak své nové kamarádce vysvětlit, proč život na Zemi tolik miluje a sám tak dostává spoustu odpovědí na otázky, na které si sám nikdy nedokázal odpovědět. Určitě jde o film, který je spíše určen dospělým než dětem. Ale to neznamená, že by se měl snímek dětem vyhnout. Rozhodně to má něco z té dětské prdlosti do sebe a hlavně poselství, které by dnešním dětem rozhodně neuškodilo. Soul je niterný, upřímný a celkem i náročý film na emoce a proto nemusí sednou každému. O to víc mu to přidává na hodnotě a divákům na celkovém požitku z filmového zážitku. Soul je upřímnou sondou do nitra lidské duše, která rozesměje, dojme a zanechá po sobě hezký pocit. - "You can't crush a soul here. That's what life on Earth is for." ()
Tenhle klavírista mě bavil, skvělý příběh, skvělá a hlavně zajímavá animace, úžasně jsem se bavil. Po dlouhé době se něco fakt povedlo. ()
Trailer ma nezaujal, ale predošlé Docterove animáky ma nadchli, tak som dúfal, že to dobre dopadlo. Ale vôbec ma nebavila zápletka. Pripadalo mi to neskutočne nezáživné. Humoru alebo nejakej originálnej hravosti tu je minimum. Zdá sa mi, že sa Pixar už len opakuje. Už len čakám kedy urobia animák aj o tom, že aj spermie majú dušu. Chcelo by to už konečne nejaký nový koncept. 5/10. ()
Čakal som viac. Čakal som meditatívne putovanie po smrti v podobnom duchu, ako Coco alebo Inside Out. Je to ale viac pri zemi. Netvrdím, že to nemá pekné myšlienky. Má. Ale ten svet, ktorý sa Duša snaží prezentovať je natoľko bohatý o nápady a originálne vysvetlenia až trochu zamrzí, že sa tvorcovia vybrali touto jednoduchou cestou. Ku koncu sa nedostavuje taká katarzia k akej nás film pripravoval, ale paradoxne z neho zostáva pozitívny pocit. Myslím si, že momentom ako sa nastavíte, že ten film je o jednej konkrétnej duši a nechce pokryť v rámci témy úplne všetko, užijete si aj peknú animáciu aj pekný charakterový vývin aj zaujímavé prostredia. Tí, čo čakali ďalšiu jazdu na štýl Coco a Inside Out ale budú trochu sklamaní. Do popredia ale vyzdvihujem soundtrack Reznora a Rossa. Vďaka nim sa do filmu dostáva tá povestná duša. ()
Krásné, upřímné, nápadité, dojemné, vtipné i inspirující. Myslím, že připomínat důležitost "malých" věcí kolem nás je dost aktuální téma a nejeden divák se s hlavní myšlenkou ztotožní. Za mě dokonce mnohem lepší a emotivnější než lehce podobné "V hlavě". ()
Usuzuju, že úlohu pána astrálního cestovatele možná nepochopí dospěláci, natožpak děti. Jinak je film krásně a originálně udělané pojednání o životě a smrti, o hudbě a jazzu, o duši. Milá záležitost. Tleskám. ()
V zásadě mám s tímhle filmem úplně stejný problém, jako s Inside Out. Zatímco veškeré scény z reálného světa jsem žral a tady je to ještě umocněno atypickým hlavním hrdinou (který není dítě, ani teenager), zasazením do černošského Harlemu a další vrstvou v podobě jazzu. Jenže jakmile se začalo šaškovat s pestrobarevnými postavičkami v astrální rovině, najednou mě to přestalo bavit, jakkoli to má pro vývoj příběhu svůj jasný účel. Chytlo mě to zase až na konci, ale ta předchozí expozice prostě trvá tak stráášně dlouho. Coco či zmiňovaný Inside Out byly dějově daleko vyváženější a i emočně mě, jakkoli jsem i tady sympatizoval s hlavním hrdinou, dokázaly oslovit o poznání více. ()
Obecne jazz mi lezie na nervy, takže v tom smere nie som s tvorcami na jednej vlne. Inak celkom príjemna rozprávočka na téma život je vzácna vec, prakticky všetkým veľmi podobná Inside Out (V hlave). ()
Okrem jazzu (čo mi trhá uši) sa mi na tom páčilo všetko, postavy, animácia, humor. Od začiatku do konca som si užívala všímať si každú malú zmienku a vizuál. Posolstvo je mindfulness. K tomuto snímku spolu s Klik sa oplatí vrátiť a pripomenúť si, že šťastie a zmysel života človek nájde v žití v prítomnom okamihu. ()
Originální a strašně nudná nepohádka. Vůbec si nepamatuju co se tam dělo. ()
Nemyslím si to často, ale tomuhle filmu by prospělo být o půlhodinu delší. Finále uteče až příliš rychle a plátce a nestihne mít ten správný emocionální dopad. Jinak je to snad první Pixar ryze pro dospělé. ()
Soul svým způsobem jde tak trochu lehoulince podobnou cestou jako podobně pojatý Inside Out. Tvůrci si očividně uvědomili, že zkoumání lidského nitra v rámci metafyzických a psychologických možností, je nejen pro diváky nesmírně zábavné, ale také se na tom dá pořádně kreativně vyblbnout. Soul je tak pro oko (i pro ucho) docela dost velká slast. Navíc je to asi jedna z nejdospělejších pixarovek, co jsem viděl. Ne svými fóry, pojetím, atd., nýbrž svou zprávou pro diváka. Obzvlášť pro nás mladé dospělé, co neustále nadáváme na útrapy života, to je jako stvořené. Hlavní problém ale vidím v nedotaženém a nepříliš věrohodném vztahu mezi dvěma hlavními postavami, které jsou svým způsobem dost podobné Marlinovi a Dory z Hledá se Nemo. Ale zatímco u této dvojce je ono přátelské pouto slušně zpracované, u dvojce z Duše to už tak silné není. Díky tomu některé emocionální scény příliš nefungují. I tak má ale film velice milou a příjemnou atmosféru, která je doplněná dějem plným dojemných, veselých a originálních momentů, ze kterých budou jak caparti, tak i dospělí jásat. Inside Out se mi ale ve výsledku líbil víc. Btw, nejděsivější část byla se ztracenými dušemi. Rázem jsem si uvědomil, že ta moje mezi nimi byla taky, když jsem trčel na zkurvené pajdě v Plzni. Brrr. Není divu, že jsem se tam cítil tak na pytel. Průměrné 4* ()
Film, co pohladil na duši. Zvlášť teď, když se nikam nemůže. V kině by to byl ještě jinej level, ale co se dá dělat. Stojí to za to i tak. Tradičně krásná animace, zde ještě v tom světě duší občas připomíná úplně první černobílé animace, fakt nádhera. Ještě to ladění do modra je tak uklidňující, k té spirituální notě se to opravdu hodí. K tomu, aby se člověk naladil na nějakou tu spirituální notu, dost napomáhá i hudba, ta zvláštní kombinace jazzu, relaxační hudby a syntezátorů (občas mi to připomínalo třeba tuhle skladbu) se opravdu povedla, jeden z nejzajímavějších soundtracků posledních let. Jinak pro děti to fakt není, chvílema mi to připomínalo až existenciální drama a bylo to dost depresivní. Jediný slabší okamžik přišel, když se Joe a 22 dostali na Zemi a 22 se musel/a sžít s Joeovým tělem, tam jsem se chvíli bála, že to sklouzne k trapným vtipům a kouzlo se vytratí, naštěstí to byla jen chvilka. 9/10 ()
Za mě jednoznačně jeden z nejlepších animáků, co jsem kdy viděla. Hlavně jeho tématem. To prozření znám, k radosti mi stačí třeba jen, když pozoruju, jak větrem šumí les. Škoda, že takových dušiček není kolem nás víc, někdo ten šum přehluší rádiem, nebo vířivkou, nebo si zapálí cigáro, ne každý si takové "prosté" věci užívá. Bylo by na tom světě krásně. Překvapuje mě, že jsem neuronila ani slzu, a to kolikrát brečím i při reklamě. Tady naopak jsem věřila ve šťastné konce a hlavně v první polovině jsem se po dlouhé době zasmála, jak už dlouho ne, a za to jsem šťastná. Určitě si Duši moc ráda pustím znovu, je to NEUVĚŘITELNÁ BOMBA!!! ()
Není překvapením, že další pixarovka je revolučním animovaným filmem... Je však fascinující, že stále dokáže řešit nejzásadnější témata lidství a podává je v nevídaně originálním prostředí. Pete Docter nám již představil svět příšerek, svět stáří a svět lidských emocí. Bylo tedy jen otázkou času, kdy se pustí do tématu lidské existenci, podstaty života a našich duší. Duše opravdu boduje, co se týče originálního zpracování v krátkém čase velmi náročného tématu, a to nejen v tom. Každou minutu vás doprovází neuvěřitelně velká kopa narážek a vtipů, kterým zkrátka nejde odolat a nechybí jim srdce. Byť film může být pro děti velmi náročný, v dospělosti jej každý ocení, to si troufám naprosto sebejistě říct. Svět je natolik nádherné místo, že stojí za to pečovat o svou duši. Nejlépe o ni budete pečovat, když se obklopíte radostí z maličkostí, a proto pokud byste udělali takovou maličkost, jako abyste si pustili tento film, rozhodně vás pocit radosti ze života nemine. Duše je opravdu kvalitní podívaná. Možná filmu příliš lichotím, možná jsem jen zatvrzelý filmový maniak, ale jedno je jisté... A to, že filmy jako Duše spasí svět a léčí srdce. ()
Pixar se zase snažil o oduševnělý smysl života, ale i přes jejich patent na všerozum to opět nedotáhl do konce. ()
Tohle rozhodně není film pro děti, ale pro dospělé diváky. Má to hezkou hudbu, fajnové hlášky, skvělého Jamieho Foxe a psychedelický LSD trip v astrálním kosmíru, kde to děti fakt nebudou stíhat. Jen je to místy až příliš generické. Je to jakoby Pixar dostal opět záchvat hyperoriginality, a místy to tak skutečně je, ale pak přišel zlý Dizny a řekl - udělej to víc normálnější, takhle se toho nikdo nechytne. A tak druhé Vzhůru do Oblak nevzniklo. Jen se to občas tváří jako další totální kulervoucí zářez, ale místy je to suché až přespříliš. A tak jsem jako ta Duše zachycen v pasti multiversmíru, odkud se jen tak nedostanu. 78% P.S.:Just us od Trenta Reznora vyvolá víc emocí, než samotný film... ()
Další povedená Pixarovka s krásnou animací, originálním námětem i zpracováním, příjemnou hudbou a má i spoustu momentů, u kterých se divák bude nevědomky usmívat. Přestože jde o hrozně fajn podívanou, něco mi tam chybělo. Jen něco málo, jenže se nemůžu zbavit dojmu, že Soul mohlo nabídnout víc, čímž ovšem rozhodně nechci snižovat kvality filmu! Na Pixarovku ale šlo až o moc prvoplánový závěr, bez extra emocí, nečekaně jedoucí na vlně jistoty a cílovka diváků nakonec je asi o něco starší, než bylo původně v plánu. P.S. nástup Richarda Ayoadea, o kterém jsem nevěděl, že tu je, byl super - jeho hlas je naprosto fantastická záležitost a po Ajťácích ho poznám kdekoli. ()
Reklama