Režie:
Peter WebberScénář:
Olivia HetreedKamera:
Eduardo SerraHudba:
Alexandre DesplatHrají:
Scarlett Johansson, Colin Firth, Tom Wilkinson, Judy Parfitt, Cillian Murphy, Essie Davis, Joanna Scanlan, Alakina Mann, Rollo Weeks, Anna Popplewell (více)Obsahy(1)
Delft, Holandsko, 1665. Po oslepnutí otce nastupuje sedmnáctiletá protestantka Griet do služby v početné katolické rodině malíře Vermeera. Jednou z jejích povinností je i úklid mistrova ateliéru. Griet sice neumí psát, ale brzy se ukáže, že jí svět barev a obrazů říká víc než malířově žárlivé manželce. Mistrova plátna ji hluboce oslovují, a tak není divu, že se plaše a zpovzdálí obdivuje i jejich tvůrci. Ani ona však nezůstane nepovšimnuta. Mezi pánem a služkou vznikne křehké pouto a malíř dívčinu tvář zvěční na slavném obraze "Dívka s perlou" (u nás známém spíše pod názvem "Dívka v turbanu" a dnes vystaveném v Královské obrazárně Mauritshuis v Haagu)... Obrazy holandského malíře Johannese Vermeera (1632–1675) jsou světově proslulé, o mistrově životě se toho však ví jen žalostně málo. Zachytit a pochopit vzácný okamžik tvorby a krátký úsek umělcova života se pokusil v adaptaci stejnojmenného bestselleru Tracy Chevalierové debutující britský režisér Peter Webber. Hlavní postavou je ovšem titulní hrdinka, mladičká služka Griet. Výsledkem je citlivý, kultivovaný snímek, plný obdivu k Vermeerovu dílu a pokory k výtvarnému umění. Scarlett Johanssonová jako Griet nepotřebuje komunikovat slovy a přesto je výmluvná, stejně jako Colin Firth v roli umělce, jehož perfekcionismus hraničí s posedlostí. Vyzdvihnout zaslouží i výtvarně pojatá kamera Eduarda Serry, která snímku dodává kouzlo a patinu obrazů starých holandských mistrů. Film posbíral řadu mezinárodních filmových cen a dočkal se i trojnásobné nominace na Oscara. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (334)
"Dívka s perlou" nás poutavě budovanou atmosférou a nuzným prostředím přenáší do nikterak filmařsky profláknutého období Holandska druhé poloviny 17. století, kdy byly rozdíly mezi společenskými třídami jasně a zřetelně dané, neslučitelné. Středobodem snímku je umělecká tvorba holandského mistra J.Vermeera, která ovlivňuje a rozličně působí na obyvatele Vermeerova domu, nebo jím "náhodně" průchozí. Mistrovu tchýni, jež v jeho práci spatřuje jediný a prostě účelový zdroj financí. Jeho ženu, jež v jeho malířské vášni cítí oprávněného soka v pozornosti a lásce ke své osobě. Jeho mecenáše, který v jeho práci zase vidí prostředek a cestu k ženské kráse, nebo v neposlední řadě obyčejné služce, která jakožto jediná kdo projeví upřímný zájem o samotné malířské umění a tvůrčí činnost, a nevyhnutelně tím na sebe strhne mistrovu pozornost. Ve snímku je dbán patřičný ohled na barevné ladění a svítění filmu, jež vzácně koresponduje s "náladou" Vermeerových obrazů. Líbilo se mi sledovat tenhle film, být přítomen utajené intimitě malování.. a myslet při tom na barvy. ()
Ano, ano, vizuálně nádherný snímek, až umělecky hodnotný. Scény jakoby vypadly z Vermeerových obrazů (chválím tvůrce za až pedantskou přesnost a věrnost). Hudba Alexandra Desplata je příjemně podpůrná, na samostatný poslech ale nezaujme. Herecké výkony jsou velmi dobré, stejně jako citlivý casting vybírající herce pasující do 17. století, kteří jakoby opět vypadli z jeho obrazů. Vermeerovy obrazy jsou typické svou prosluněností, stejně jako tento snímek. Zcela nechápu výtky individuí, kteří shazují příběh. Jejich nespokojenost je zcela scestná a je vidět, že nepochopili záměr a téma filmu, který je jako obraz. Statický, ale emocionálně hluboký a vyprávějící příběh po svém. Musíte se do něj zahledět a představovat si a vnímat...to je klíč, jak si vychutnat tento film. Fráze jako "plytký příběh" jsou trapné. Bohužel v dnešní době má mnoho lidí rádo košaté příběhy plné zvratů, "překvapivých" konců atd., proto jsem rád, že vznikají i tyto filmy, mému srdci mnohem bližší než sáhodlouhé epické příběhy, které ale zůstávají na povrchu. Tento film jde mnohem hloub. Obraz Johannese Vermeera Girl with Pearl Earring patří k mým neoblíbenějším, a proto tento snímek patří k mým srdcovkám. Colin Firth je výbornej herec a komplikovaného malíře zahrál s velkým přehledem. Jediný, kdo mi vyloženě neseděl, byl Cillian Murphy. Jinak 95%!!! ()
tak precízne a detailne vykreslenú dobovú scenériu som už dávno nevidel (hádam Barry Lyndon . . .), dôraz na vizuálnu stránku, ktorou dal autor poctu géniovi holandského maliarstva, tie farby, svetlo, všetky detaily a drobnosti, šperky, dekorácie, ozdoby . . . i napriek tomu však zdôrazňovaná stránka nezahlušila obsah - iste, spočiatku som si myslel, že sa budem nudiť a že ide film o ničom, že sa jedná naozaj len o prehliadku scénograficko, kameramansko, strihačsko, kostymérskej precíznosti, no tento film (aj keď nie je výpoveďou závažný, smeruje skôr k človeku a intimite príbehu než nejakému dobovému posolstvu) je vo svojej myšlienke presný a čistý vo výraze . . . herecké výkony sú úchvatné a scenár síce minimalistický, no dokonalý - to vidieť v scénach, kde na jednoduchej situácii bez akéhokoľvek dialógu vidíte na malej ploche jedného interiéru a niekoľkých sekúnd v reakciách, strihoch a záberoch VŠETKY vzťahy. na amerického režiséra nesmierne potešiteľné konštatovanie obrazového (a teda naozaj filmového) rozprávania. ps: platonicky milujem scarlett johansson ()
Skvostné, magické a fenomenálne, akoby dostal možnosť štáb Petra Webbera vrátiť sa „strojom času” do HOLANDSKA, druhej polovice 17. storočia, a s napätím sledovať strhujúce dianie medzi slúžkou v dome a Pánom Domu, ktorý je inak vychýreným MALIAROM, že ona sa postupne stáva jeho inšpiráciou, akousi Múzou. A zatiaľ maliarova žena pociťuje čoraz väčšie DEPRESIE z jej neustálej prítomnosti, alebo jedna z dcér ju extrémne nenávidí, a tak je robí občas naschvál. Pohár trpezlivosti načisto pretiekol po dozvedení sa istej udalosti, ktorá ju rozčúli do nepríčetnosti... _ Začal by som s Edovov brilantnou prácou kamery, ktorá si vyberá ODTIENE všetkých ročných období, čo ju robí o čosi prízračnejšou, žiarujúcejšou, skrátka zaujímavejšou, ktorá stále baví, normálne som sa ňou kochal. K hereckým výkonom. Pozoruhodní Colin so Scarlett, sú strašne iniciatívni, On určite, Ona sa prispôsobí, čo povie. Sú oblečení v dobových kostýmoch, ktoré doslova kričia : „Obdivuj nás” ! Zdržiavajú sa na takých miestach, ktoré jednoducho dýchajú históriou. Majú repliky, ktoré vyžarujú pocit zimomriavkov. _ Už niekoľkokrát som zažil takýto vstup na pôdu dávnej minulosti, trebárs so Stanislavom Kubrickom v monumentálnom Barry Lyndonovi, ktorý bol obdivuhodne precízny perfekcionista, netvrdím, že Webber ide v jeho šľapajách, aby sa mu podobal, ale i napriek tomu sa mi po celý čas zdalo, že tu si tvorcovia dávali extra záležať, aby do DETAILOV zachytili danú dobu, čo sa im do bodky aj podarilo ! ()
31. 5. 2008: Nádherné, snové, ale pořád mi tam něco chybělo. Sen zkrátka nikdy nezobrazíte skutečností. Sny je lepší snít. 30. 8. 2016: Ale když se tak nad tím zamyslím, tak se Dívka s perlou postupem času stala jedním z mála "životopisných" nebo "based on a true story" filmů, které opravdu respektuji, kde mi veškerá režijní rozhodnutí přijdou správná a nevyhnutelná a kde se ve výsledku doopravdy daří to, co bylo zamýšleno. Včetně závěrečného adorujícího pohledu na skutečný obraz. Kde se vzývá bytnost (skvělé slovo, bytnost) a nikoliv recitace faktů. ()
Galerie (51)
Zajímavosti (15)
- Colinu Firthovi velmi vyhovovalo, jak málo se ví o skutečném Johannesi Vermeerovi: "Je známa spousta faktů a dat, ale nikdo neví, jak ten člověk vypadal, jak se choval a co vlastně doopravdy prožil. Nevíme, jak se oblékal, jak chodil, jestli byl kliďas nebo cholerik. Možná byl hubený dlouhán, možná tlustý prcek, který v jednom kuse pil a tloukl svoje děti. Nebo mohl být podobný člověku, kterého hraju ve filmu. Dalo mi to velikou svobodu, když jsem se rozhodoval, jak ho pojmout. Měl jsem v podstatě volné ruce." (NIRO)
- Snímek měl oficiální premiéru 31. srpna 2003 na filmovém festivalu v Telluride, v říjnu. Do širší distribuce se měl dostat v listopadu, jenže distribuční společnost Lions Gate jej raději posunula o měsíc déle. Chtěla ho totiž co nejvíce zviditelnit v nadcházející oscarové sezóně. (imro)
- Když se Griet a Pieter prochází v přírodě, je za nimi v pozadí vidět muž jedoucí na kole. Jízdní kolo ale bylo vynalezeno až v 18. století, stejně jako vidličky se čtyřmi bodci, jaké jsou vidět na oslavě, a film se odehrává v roce 1665, tedy o celé století dříve. (Morien)
Reklama