Režie:
Otto PremingerKamera:
Denys N. CoopHudba:
Paul GlassHrají:
Carol Lynley, Keir Dullea, Laurence Olivier, Martita Hunt, Lucie Mannheim, Clive Revill, Anna Massey, Finlay Currie, Victor Maddern, Noël Coward (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Američanka Ann Lakeová (Carol Lynleyová) je v Anglii jen pár dní a právě se stěhuje do pronajatého bytu. Nejdřív ale musí poprvé nechat ve školce svou čtyřletou dcerku Bunny. Protože zde nezastihne žádnou z učitelek, nechá dcerku ve třídě, poprosí nabručenou kuchařku, aby na ni dohlédla a spěchá za stěhováky. Když si ale odpoledne přijde dcerku vyzvednout, nemůže ji najít. Postupně se ukazuje, že malou Bunny nikdo ze zaměstnanců neviděl. Zoufalá Ann prosí o pomoc s hledáním bratra, ale bezvýsledně. Dítě nikde schované není. Na scénu vstupuje Scotland Yard. Superintendent Newhouse (Laurence Olivier) zjišťuje, že zároveň s dítětem zmizelo z Annina bytu vše, co holčičce patřilo - od hraček po cestovní pas. Zoufalá matka musí prokázat, že není blázen a že si dítě jen nevymyslela... Britský film natočil třikrát na Oscara nominovaný režisér Otto Preminger (ANATOMIE VRAŽDY) na motivy literární předlohy Evelyn Piperové. Z hereckého obsazení je třeba upozornit především na Laurence Oliviera jako citlivě jednajícího policejního důstojníka. Dotěrného domácího si zahrál u nás nepříliš známý britský populární dramatik, herec, režisér, skladatel a textař Noel Coward (MOŘE, NÁŠ OSUD). Film získal dvě nominace na cenu BAFTA. (vla_kor)
(více)Videa (1)
Recenze (27)
Atmosféra je skvělá, žel ji narušuje docela pohodová hudba. Světla a stíny, podivná místa (hračkářství, masky, nemocnice...), ale pořád je v podtextu jakási hravost. Tak ano, souvisí s tím koncem, kdy se dětské hry měn v psycho hru, ale přece jen to narušuje jakousi soudržnost. Postava detektiva je Laurencem Olivierem skvěle zahraná, ale i on tápe, jestli má hrát moudrého a za roh vidícího policajta, nebo hláškujícího týpka, případně jelimana. Navíc podle mne celá zápletka stojí na vodě - v roce 1965 už existovaly dálnopisy i telefonovat se do Ameriky dalo, takže ověřit něčí totožnost nebo křestní list by netrvalo ani celý ten večer, navíc v USA měli tou dobou už ráno. Celý příběh obsahuje také povícero hluchých nebo zbytečně natahovaných míst, takže můj zájem začínal často opadat, a stojí to pak na posledních dvaceti minutách (od hračkářství přes nemocnici po hry na zadním dvorku), kde už se napětí dá krájet (přesto mi konec přijde zbytečně natahovaný). ()
Preminger takovéhle filmy prostě uměl... V Bunny Lake nám ukazuje podivný případ zmizení malé holčičky o které kromě jejích dvou opatrovatelů vlastně nikdo neví. V roli komisaře mě opět uchvátil Laurence Olivier. S jednou z prvních velkých rolí zde skvěle naložil také Keir Dullea, pro většinu filmových fanoušků známý hlavně jako David Bowman z 2001. Super zážitek od začátku do konce. Teď jsem jenom zvědavý na plánovaný Carnahanův remake. ()
Film, jehož atmosféra zraje jako víno. Po poměrně nudném přetrpěném začátku přichází první mystérium - divákovi šrotuje v hlavě, tuší, že příběh by mohl mít klasicky profláklou zápletku s rozuzlením (co když ale nemá..), a když se pak konečně pravdu dozví, začne se zase rozčilovat, proč je to sakra takhle (všechny ty překvapivě zamčené dveře, nemožnost vydat se na ulici, mezi lidi; nebo dokonce zavolat policii). Můj první film od Premingera. ()
To najsympatickejšie na snímku bol akýsi pokus o hru s divákom, škoda len, že tá udička na diváka bola až príliš priehľadná a moc jednoduchá. Navyše už pomerne skoro tu človek vie, čo je asi vo veci a ako to celé skončí. Na druhú stranu ale aj napriek týmto mínusom ma príbeh bavil a ani atmosféra, ktorá dejovú linku obalila, nebola najhoršia. Na slabší nadpriemer to stačí. 70/100 ()
Náhoda je BLBEC, o to som radšej, keď na ňu natrafím. V živote sa stáva aj to, čo človek najmenej očakáva... Platí to aj pri filmoch. Vôbec, toto pozoruhodné thrillerové dielo, Otta Premingera, je vo všeobecnosti, dosť málo známy film, pričom vystupuje v ňom veľmi známy herec, par excellence - Laurence Olivier. Olivier si zahral postavu detektíva Newhousea, ktorý prichádza do Londýna vyšetriť zmiznutie 4. ročného dieťaťa, menom, ako znie samotný názov filmu, ktoré za záhadných okolností zmizlo zo škôlky... Matka sa volá Ann Lake, ktorá prišla do Anglicka, z Ameriky, na popud od svojho brata Stevena, ktorý je niekoľko násobné zvláštnejší, záhadnejší a podivnejší, ako jeho sestra, ktorá si v minulosti vytvorila imaginárneho kamaráta. Predstaviteľka Ann, Carol Lynley, je čarokrásna, najmä, keď si rozpustí vlasy, alebo taktiež predstaviteľ Stevena Lakea, čiže Keir Dullea, jeho poznám z Kubrickovej 2001 : Vesmírnej Odysey, kde si zahral astronauta Davea. Jedná sa o mimoriadne zaujímavé, filmové, šalamúnske rozprávanie vo fascinujúcich dialógoch, nad ktorými som žasol, film obsahuje perfektnú atmosferickú čiernobielu kameru, s nádychom, a la Alfred Hitchcock, má to hororové sugestívne prvky, ktorých sa človek, len tak nezbaví, obsahuje to aj patričné klišé, nad ktorým sa rýchlo povznesiem, lebo tento snímok si odo mňa nezaslúži, čoby len o stupeň znížiť hodnotenie, aj keď sa priznám, že som nad touto myšlienkou intenzívne uvažoval, ale aj tak by sa moje pocity nezhoršili, pretože sa stále jedná o jeden z najlepších filmov, ktoré som v poslednom čase videl... Uchvátila ma najmä kamera, réžia a scenár, doplnené o brilantné herecké výkony. Nemal som v úmysle, vyzradiť hlavnú pointu filmu, lebo potom by jeho pozeranie strácalo význam. Som nadšený, že som natrafil na tento, neprávom zaprášený film !!! Je to v prvom rade film, ktorý aj so mnou, ohodnotilo, ani nie 100 ľudí, takmer desať násobne menej komentárov, čo sa mi celé javí, ako veľká krivda... Skúsim sa pozrieť, ak si to zapamätám, o rok, koľko hodnotení a komentárov sa navýšilo, dúfam, že sa to zmení... ()
Galerie (50)
Zajímavosti (5)
- Bunny Lake Is Missing je poslední film Finlaye Currieho. (Vampireman)
- Průměrná délka záběru činí 21 sekund, což bylo na tehdejší populární filmy dost. (Vampireman)
- Hledá se Bunny Lakeová a Bedfordský incident (1965) jsou filmy, jejichž prostřednictvím se Columbia Pictures pokoušela prokázat protiústavnost kansaských zákonů o cenzuře. Cenzoři se bránili tím, že nelze promítat, prodávat ani půjčovat film bez jejich souhlasu. Společnost následně u Nejvyššího soudu pro Kansas vyhrála. Vedlo to ke zrušení rady cenzorů, ti museli odevzdat veškerý majetek jiným státním úřadům a 20 000 amerických dolarů ze svého konta převést do veřejných fondů. (Zetwenka)
Reklama