Režie:
Otto PremingerKamera:
Sam LeavittHudba:
Elmer BernsteinHrají:
Frank Sinatra, Eleanor Parker, Kim Novak, Arnold Stang, Darren McGavin, Robert Strauss, John Conte, George E. Stone, Gordon Mitchell, Leonard Bremen (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Vyhlášený rozdávač karet Frankie Machine (Frank Sinatra) se vrací po půlročním pobytu ve vězení, kde se zároveň léčil ze své závislosti na tvrdých drogách. Doma už na něj netrpělivě čeká jeho manželka Zosch, po automobilové havárii trvale upoutaná na invalidní vozík, bývalá milenka Molly (Kim Novak), a také spousta kamarádů ze starých časů. Frankie ale za žádnou cenu nechce znovu spadnout do drog, snaží se začít žít jinak, usiluje o místo bubeníka velké kapely, s kartami a svou minulostí už nechce mít nic společného. Drogový dealer Louie má na to ale jiný názor... (dopitak)
(více)Recenze (25)
Celkom zaujímavá dráma o jednom závislákovi, ktorá zrejme ako prvá veľmi otvorene pojednáva o drogovej závislosti, pričom sa nebojí ukázať aplikáciu drogy, jej zhubný vplyv, či odpudivo vyzerajúce odvykanie. Postavy príbehu sú veľmi rôznorodé a pomerne zaujímavé, od výborne zahraného závisláka Frankieho Machiny (Frank Sinatra), cez zákerne rafinovaného dílera drog Louiea (Darren McGavin), až po Frankove lásky, chorobne posadnutú Zosh (Eleanor Parker) a "normálnejšiu" Molly (výborná Kim Novak). Tvorcovia si akurát mohli odpustiť totálne bizarnú a akože vtipnú postavu "jediného priateľa" Sparowa (Arnold Stang), čo je také dosť strašné hollywoodske klišé. Vyzdvihnúť musím výbornú hudbu (Elmer Bernstein), konečne keď sa proklamuje, že hraje džez, naozaj hraje džez, na rozdiel od viacerých ďalších amerických filmov, kde namiesto údajného džezu hraje akýsi popík (napr. The Jazz Singer (1927)). Naopak, film zráža dolu scenár, ktorý je z dnešného pohľadu miestami dosť banálny. Zaradené v zozname 1001 filmov, ktoré musíte vidieť, než umriete. ()
LFŠ 2009. Spousta kontroverznosti, kterou je film prosáklý skrz naskrz, zub času dosti ohlodal a jiní filmaři dosti zkopírovali, tedy už to nemá tak silný zážitek jaký to mělo v originální době. Utkví mi však nervní Frank Sinatra a jeho zápas s absťákem. Taky mi utkví kulisy, ve kterých byl film natáčen, však myšleno v tom horším slova smyslu - filmu to dost uškodilo. ()
Vinou vcelku smířlivého závěru mnohem méně drastické nahlédnutí za povrch poválečné americké idyly, než jaké později nabídly první snímky newyorské skupiny Nového amerického filmu (Clarkeová, Cassavetes), přesto působivý a historicky významný "film o problému". Mimo jiné v reakci na jeho uvedení bez schválení PCA došlo po několika desetiletích k první revizi Produkčního kodexu a od roku 1956 bylo v hollywoodské produkci (v omezené míře) nově umožněno například zobrazování narkotik. 80% ()
"The monkey is never dead, dealer. The monkey never dies. When you kick him off, he just hides in a corner, waiting his turn." - Otto Preminger svými filmy z 50. let s masochistickou rozkoší systematicky porušoval Haysův cenzorský kodex. Muž se zlatou paží měl namířeno zejména na odstavec 3 článku I. zvláštní části Kodexu, který v době uvedení filmu říkal, že žádný film nesmí pojednávat o ilegálním obchodu s drogami. Za porušení tohoto tabu byl Muž potrestán neudělením certifikátu MPAA - což však v roce 1955 už mnoho neznamelo, jak se vzápětí ukázalo. Snímek slavil úspěch; MPAA rezignovala a příslušné ustanovení Kodexu bylo o několik měsíců později navždy zrušeno. Celá tato příhoda zní jako zápletka hollywoodského filmu - a je nutno říci, že hollywodským klišé se nevyhýbá nejen historie: hollywoodským klišé se nevyhnul ani průkopnický Muž se zlatou paží. Ano, má to zcela nepravděpodobný happyend i několik dějových zvratů. Ale jinak, pakliže bych nosil kloubouk, nezbývalo by mi, než smeknout! Frank Sinatra a Kim Novak předvádějí to nejlepší ze svého hereckého repertoáru, Bernstainův soundtrack je dechberoucí, film-noirově drsné dialogy jsou puntičkářsky vypilované, a některé záběry s komplikovaným švenkováním kamery a propracovanou inscenací herců jsou jednoduše skvělé, počínaje tím úvodním. Muž se zlatou paží spolu s o něco starším Ztraceným víkendem Billyho Wildera patří v mých očích k tomu nejlepšímu z feťácko-alkoholického "žánru" těchto let. ()
Lahůdka!!! Bassovy titulky, Bernsteinova hudba, Leavittova kamera (Premingerův oblíbenec v 50. a 60. letech), Sinatrův herecký výkon... A to vše pod dohledem puntičkářského Otty Premingera, kterému přicházím čím dál tím víc na chuť. Situace v Topce: Sbohem na Hromnice o den více, vítej Muži se zlatou paží. ()
Galerie (42)
Zajímavosti (5)
- Ještě v roce 1962 působil stát Maryland obtíže a distributor měl vystřihnout 2minutovou sekvenci o přípravě k aplikaci drogy. Soud jim toto nařízení zatrhl. (Zetwenka)
- Podle románové předlohy Nelsona Algrena. (Zetwenka)
- Podle upraveného Produkčního kodexu od roku 1956 bylo v hollywoodské produkci (v omezené míře) nově umožněno např. zobrazování narkotik. A v roce 1962 je film znovu předložen, i když v kinech jeho projekce dávno skončily, Správě kodexu a v tichosti a bez problému již licenci získává. V témže roce se vrací do Asociace i United Artists (Zetwenka)
Reklama