Režie:
Shannon MurphyScénář:
Rita KalnejaisKamera:
Andrew CommisHudba:
Amanda BrownHrají:
Eliza Scanlen, Toby Wallace, Emily Barclay, Essie Davis, Ben Mendelsohn, Andrea Demetriades, Charles Grounds, Priscilla Doueihy, Jaga Yap, Eugene GilfedderVOD (1)
Obsahy(1)
Život je krásny aj preto, že sa nedá naplánovať. Keď sa šestnásťročná Milla zamiluje do problémového Mosesa, je to pre jej rodičov nočná mora. Prvé stretnutie s láskou ale prebúdza v chorej Mille novú chuť do života a jej energia a túžba objavovať otočí celú rodinu hore nohami. Milla začne svojmu prekvapenému okoliu ukazovať, ako prežiť každú minútu naplno. Tradičné pravidlá a morálne poučky letia do koša a rodičia sa rozhodnú dať veciam voľný priebeh. (ASFK)
(více)Recenze (74)
Je třeba narovinu říct, že je to klasický festivalový art. Dobře natočené, výborní herci, krásná kamera a skvělý soundtrack. Jen to často zabrousí do klišé, které už jsme stokrát viděli. Umírající dívka, dospívající láska, oddělování na kapitoly s názvy. Některé propojení postav bylo strašně násilné. Zejména těhotná sousedka, která byla do příběhu rodiny vrhnuta tak násilně, že víc papírem to šustit ani nemohlo.Taky bych stříhal, ke konci už se to táhlo. To všechno jsou ale drobné vady. Snímek nabízí řadu momentů, které jsou výborné a utkví v paměti. Diváci si v sále dost pobrečeli. 75% (viděno v Kině Pilotů - Tady Vary festival). ()
Herecky skvelé predstavenie, rušilo ma len to raušové prostredie.. ()
Australská odpověď na líbivé slaďáky o umírajících lidech. Jestli se mi film snažil něco říct, asi jsem to přeslechl, ale jako zábavná jednohubka na dané téma prakticky bez výhrad. ()
"Najdi si kousíček nebe..." Smutné drama o závislostech, přátelství a lásce. "To není blbost, bylo to na internetu!" ()
Páčili sa mi charaktery postáv, aj keď ústredná dvojica mladých ľudí mi moc sympatická nebola. Každopádne príbeh to bol minimálne emočný a veril som konanie všetkým postavám. Na druhej strane ale nešlo o nejaký priekopnický námet a spracovanie, hoci bolo dobré, tiež až natoľko nevytŕčalo z priemeru. 7/10. ()
Zajímavý snímek vyprávějící o jedné dívce, která to neměla vůbec snadné. Ovšem bez silných, zapamatovatelných scén, takových, které bychom si uchovali v paměti a to i po zhlédnutí snímku. Celou dobu se film nese, kromě asi poslední půl hodiny, na takové nevýrazné vlně. Samotný plakát i trailer lákaly na to, jak si hlavni hrdinka, Milla chce pořádně ještě užit, jak chce zažít to, co nikdy nedělala, odvázat se, ale snímek to nenabízí, těch světlých momentů je prostě málo. Tancování na párty, stříhání s Mosesem, ale kromě toho nic moc. Mimo to mohly být rozvinuty třeba linky s Mosese a jeho rodinou či Henryho a mladé sousedky, všechny jsou pouze načrtnuty. Rovněž humoru příliš film neobsahuje, jasně, že se jedná spíše o drama se silným motivem, ale i tak se dalo do snímku vložit více např. černého humoru, tak jako v jiných podobně laděných filmech. A nakonec ani ta hlavní dějová romantická linka je zvláštní. Milla úplně náhodou zavadí o kluka, který je vlastně feťák, bez nějakých dobrých vyhlídek, bez práce, školy, který se jen tak poflakuje- vůbec se nedozvíme, jak se do této situace dostal. Předností je jednoznačně obsazení, ať už je to hlavní hrdinka v podáni Eliza Scanlen, jenž si zahrála nemocnou Millu, Toby Wallace jako závislý poflakující se kluk, nebo rodiče, které představují Essie Davis a Ben Mendelsohn. Určitě zaujme také zajímavý hudební soundtrack, který mixuje různé klavírní doprovody s elektronickou hudbou. ()
Spracovať takúto tému a pritom nejsť na istotu bol výborný ťah. Citlivo zároveň odvážne nasnímaný unikátny filmový pohľad na rodičovstvo, s precízne vybalansovaným humorom a dramatickým rozsahom bez slzopudných výlevov, len čisté úprimné vyjadrenie emócií. „I'm going to enjoy becoming part of a sky like this.“ ()
Hluboce lidský snímek, který citově nevydírá, o to je právě opravdovější. Zamyšlení nejen nad smyslem života, ale i nad tím, co je v životě skutečně důležité. ()
Na tento film se rozhodně nechcete dívat v létě. Já to udělal a bylo to zvláštní. Nevýrazný rozjezd příběhu je poměrně dlouhý, nicméně před polovinou začíná atmosféra poměrně houstnout a potemnělé nálady se už nezbavíte. Syrovost některých scén je dech beroucí a závěr hraničí s emocionální "propastí". Nic pro slabé povahy. Jak už je u těchto inde filmů zvykem, největší kouzlo je v detailech a náznacích. Hledat je musí každý sám. Za mě: tématem těžký, ale krásný film. Eliza Scanlen potvrdila svůj talent z Ostrých předmětů. ()
Pekný film, ale hlbší dojem vo mne akosi nezanechal. ()
Filmový debut hned pro trojici umělců. Režisérku Shannon Murphy, scénáristku Ritu Kalnejais, ale i představitelku hlavní role Elizu Scanlen. Film popisuje zoufalé rodiče, kteří mají na krku pořádné dilema. Povolit či nepovolit dceři nevhodnou známost? Jejich milované dítě umírá a oni jí tak přirozeně nechtějí nic odpírat. Jenže je otázkou, zda jí spíš neubližují, jelikož se ona neustále přesvědčuje, že je to feťák odhodlaný ukrást kdykoli cokoli se mu zrovna hodí. A toho využije otec, jež se rozhodne Mosese udržet doma za každou cenu, třeba i shánění drog. Těch současných umíracích filmů plný nemocných lidí, kteří jsou v závěru života je poslední dobou nějak dost. Jako by se s nimi roztrhl pytel a každý se snaží dojmout diváka stejným a přesto pokaždé jiným koncem. Z tohoto pytle, ale Než skončí léto extra nevyniká. ()
Dej plný úzkosti a očakávania v citlivom art štýle na tému, ktorá vždy povznášajúco pôsobí na city a vždy zaboduje u diváka. Nič nové. Takto cynicky by asi nikto nezareagoval. Takýto príbeh zasahuje človeka najhlbšie do nervovej sústavy veriac a želajúc, že sa stane malý zázrak, aj keď nakoniec, holé nič, i keď to bol len vymyslený príbeh. Veľká úcta, tým čo niečo také musia prežívať v skutočnosti. ()
Tento snímok neprináša nejakú novú tému a ani nijako výrazným spôsobom nerozvíja tú ponúknutú. Čo je ale veľkým plusom, je práve autentickosť a uveriteľnosť príbehu v súčinnosti so skvelým hereckým výkonom Elizy Scanlane. Navyše emočne drtivý záver vás nenechá chladným, preto pridávam štvrtú hviezdu. 70 % ()
Australský (řekl bych nezávislý) film o slušné holce z dobré rodiny, které se začnou dít jevy (pardon za mlžení, ale tím, že jsem sám nevěděl, na co vlastně jdu, mi postupné objevování toho, co se vlastně děje a co je ve filmu důležité, přišlo vlastně zábavné). Nezávilost dána tím, že film je rozdělen do "kapitol" (ne úplně jako u Triera), které mají svůj vlastní styl, myšlenku, postup, whatever a dávají režisérce měnit nálady a předemuvedené velmi flexibilně. Škoda, že toho trestuhodně nevyužívá jako zkušenější režiséři, i když několik scén je opravdu moc pěkných. Ppříběh zajímavý, spíše komorní drama o pár hercích, ale emoce a jistá překvapení tam jsou. Ikdyž si dovedu představit lepší využití formátu, tak tento film ve mně zanechal víc a hlubších emocí než spousta předvídatelných povchrních holywoodských blookbusterů, takže palec nahoru ()
Citlivý film s ťažkým príbehom smrteľne chorej tínedžerky Milly je príbehom prvej lásky, ale na rozdiel od podobných filmov nejde o romantiku a šťastné konce na prvú. Milla nie je princezná Barbie, ktorá uloví svojho cukrového princa, aby žili šťastne až do smrti. Nič v tomto filme totiž nie je prosté. Každý má svoj problém a veci sú komplikované. Milla sa totiž zaľúbi do Mosesa, ktorý je závislý bezdomovec a asociál. Ich vzťah napriek tomu akosi funguje, ale jej matka už bola na práškoch predtým hoci jej otec sa ako tak drží. Všetko je tak trocha špinavé, no režisér sa nebojí vložiť do obrazu trocha poetiky, ktorá vlezie pod kožu hlbšie ako lacný doják. Produkcia aj herci sú na dobrej úrovni. ()
Divácký hit festivalu v Benátkách? Byli tam sakra všichni sjetí? Tak jako minimálně polovina hlavních postav ve filmu? Mně to přijde jako vypočítavá hra na srdceryvné téma (kýčovitě vnucená pláž na konci filmu), více než pořádně přitažená za vlasy (sneseme jí modré z nebe, ale musí hrát na housle, které ji otravují, a za to jí naservírujeme do vlastní postele týpkovi, který nám opakovaně chtěl vybílit byt) plná nelogičností a absurdit (manželský sex na úvod, flirtování s těhotnou sousedkou, polštářová scéna), zmotané páté přes deváté a při tom vám vlastně nic neřekne (Moses a jeho rodina? Milina nemoc a léčba? lááááska)... Skoro to vypadá, že nejsjetější byly autorky tohohle spektáklu... ()
Takhle dlouho jsem už dávno nepřemýšlel, co napsat. Je to pěkné festivalové dílko, celé vycucané z prstu, nereálné, nevtipné, ničím nevtahujícil do děje. Asi nejzajímavější byl ten dům, ve které se film natáčel. ()
Mám rada austrálske filmy, aj preto, že som v Austrálii 2 roky žila. Tento film úplne vystihuje austrálsky životný štýl. Ale hlavne tento film a príbeh, ktorý stojí za to sfilmovať. Choré dievča z dobrej rodiny stretne grázla s dobrým srdcom. No proste typická love story bohužiaľ so smutným koncom. V tomto filme bol okrem dobrého príbehu obsadené výborne všetky 4 hlavné postavy, dievča a jej rodičia aj nezávislý mladík. A dobre im sekundovali aj herci vo vedľajších úlohách. Proste skvelý nezávislý austrálsky film ako má byť. Lahôdka pre každého filmového artového fanúšika. ()
Divák stále čeká, co bude následovat, nemá čas se nudit. Občas zábavné, občas hodně ujeté, ale takové uvěřitelné. 75%. ()
Působí to jako adaptace knihy, kterou nikdo v kině nezná. (Ne, knižní předlohu film zřejmě nemá. Má divadelní hru.) Plochá, chladná, nevysvětlující, vydírající. Minimálně dvě scény nedávaly smysl. Pokud tohle vše byl záměr, tvůrci to neustáli. Přece jen jde o debut. V určitém momentu filmu jsem se rozhodla mezi dvěma nabízenými diváckými rolemi: buď se nechám strhnout city devastujícím klasickým soundtrackem a vypláču moře slz (jako většina lidí v kině), nebo se obrním a zvolím cestu tvrdého kritika, který bude od zahajujícího filmu přehlídky očekávat určitou funkčnost. A ta se nedostavila. Je to náhodně slepený mix vtipných, rádoby vtipných, smutných, trapných a smrtelnost připomínajících scén, který je zakončený doslova city vydírajícím finále. Velmi si uvědomuji sílu klasické hudby a to, jak velkou službu může udělat nizkorozpočtovému filmu. Díky klasice z diváků vyždímete emoce do poslední kapky a to téměř bez vlastní práce nebo starostí s autorskými právy (že, Smetano hrající při cestě autem). Stojím si za tím, že zejména poslední scéna na pláži by nebyla ničím právě bez devastujícího soundtracku. Obecně hlavně nechápu, proč je to tak řekněme jednorozměrné. Proč ve filmu celkově vystupuje jen asi sedm postav. Proč jsou všichni takové "fucked up" karikatury skutečných lidských bytostí. Nejvíc mě ovšem dráždila absence jakéhokoli vysvětlení pro to, co se stalo mezi Mosesem a jeho rodinou (jasně, takových příběhů je dost a dají se domyslet, ale stejně mi to ve filmu chybělo). Výsledný efekt byl pro mě takový, že jsem pochopila, proč Milla hystericky nebrečí ve strachu z vlastní neoddalitelné smrti. Proč je tak otravně nezemsky vyrovnaná. Ona fakt doslova a do písmene nemá pro co nebo pro koho žít. A nemá se komu svěřit, kdyby náhodou až tak vyrovnaná nebyla. Co mi na filmu zásadně vadí, je, že přestože se Shannon Murphy v úvodním videoprojevu oháněla "důležitou zprávou, kterou příběh předává"... já jsem tam žádnou podobnou zprávu neviděla. Jsou to dokumentárně zachycené poslední dny vůči smrti apatické puberťačky a pak je prostě konec. Pokud mělo jít o "memento mori", dalo se to zpracovat mnohem lépe. Jako oslava posledních okamžiků života to taky nefunguje, protože upřímně fakt není co slavit. Snímek dráždí, hraje na city a nenabízí žádnou katarzi, empatii, nic. Kino opustíte v slzách a deziluzi, o nic bohatší, než když jste přišli. PS: Pokud se můj komentář někomu nelíbí - takhle to dopadá, když na festivalovou přehlídku vpustíte průměrné diváky. Myšlenka "Tady Vary" mě nadchla, ale jsem celkem zvedavá, jakou bude mít festival dohru. ()
Reklama