Režie:
Attila HartungKamera:
Kristóf DeákHrají:
Laura Songoro, Gergely Bouquet, Yorgosz Goletsas, Panna László, Ábel Pokorni, Adrienn Herczeg, András Sipőcz, András Stohl, Viktória Szávai (více)Obsahy(1)
Vyvolat senzaci, získat více sledujících – to jsou jediné starosti syna vlivného podnikatele Gerga, který natáčí videa s pomocí svých přátel. Zkoušky odvahy, sexuální provokace, všechno je zachyceno na mobilní telefon a bez mrknutí oka zveřejněno na sociálních sítích. Přesto se mladíkům jedna z podobných eskapád záhy vymkne z rukou. Na jednom z mnoha mejdanů se dcera učitele dějepisu Lilla chová až příliš neslušně. Úplně namol se snaží se získat Gergövu pozornost a v okamžiku, kdy už je sotva schopná chodit, spolu skončí v posteli. Netřeba dodávat, že to partičce poslouží jako skvělý materiál pro nejnovější video. Následující den už nahrávka koluje po internetu a Lilla zmizí... (Cinemax)
(více)Recenze (7)
tak dlouho se paří a sdílí až se v jedné pařbě ztratí veškeré zábrany podpořené mladickou rozjančeností.I když sedmnáctiletí studenti s am bicemi na pokračování studia na prestižní škole by měli už život umět kočírovat.A rozlišit kde končí sranda a začíná náboženství.Konec ukáže kdo z těch dvou je vlastně v životě silnější ()
Zpočátku se mi to líbilo a přišlo mi, že se to rozjíždí slibně, ale postupně začal můj zájem upadat (řekněme někdy od momentu Lillina zmizení), a ke konci už mě to spíše jen otravovalo - obzvláště to hledání Lilly je strašně nezáživné, a ta scéna na konci na mostě už mi přišla úplně mimo a celkově mě to závěrečné rozuzlení moc neuspokojilo; přišlo mi, že dramaticky ten film moc nefunguje a věnuje se příliš tématům najednou (vliv sociálních sítí, generační propast, znásilnění, sociální rozdíly ve společnosti - chování mladíků k bezdomovcům...) a většina konfliktů tam vyšumí do ztracena (mj. protože se většina postav v tom filmu chová zvláštně, např. otec Lilly, jehož pasivita se mi jevila dost nepochopitelná; normálnímu fotříkovi na jeho místě by podle mě bouchly saze a chtěl si to vyřídit osobně); osobně to přičítám za vinu nedostatku zkušeností mladého režiséra, ale můžu se samozřejmě plést. Ve výsledku mi na to, že to má jen 1,5 hodiny, ten film přišel subjektivně výrazně delší, a kdyby se zaměřil na lepší propracování následků toho znásilnění, mohl to být podle mě vcelku zajímavý film, byť s nepříliš originálním námětem. Takto jsem z toho měl bohužel spíše jen průměrný až slabší dojem. ()
Rozhodně důležité téma, jež by nemělo nikdy být odsunuto, podceněno či bagatelizováno. Pojato poměrně moderně a aktuálně, takže může zabodovat zejména u mladšího publika, byt jde spíše o vážnější snímek mimo hlavní proud. Slušně napsáno i zahráno a druhá polovina asi ještě lepší než ta první. Maďarský film jsem dlouho neviděl a po oddechovce s Vicou jsem na HBO MAX objevil tenhle počin - rozhodně lepší tři hvězdičky. ()
Můj poslední shlédnutý maďarský film, "Doufám, že příště umřeš :-)" měl shodou okolností podobné téma - svět současných teenagerů a rizika internetové komunikace (resp. šikany). Hartung oproti zmíněnému snímku ale klouže míň po povrchu a víc ho zajímá, jak postavy trauma prožívají a zpracovávají. Oceňuju hlavně fakt, že FOMO nesklouzává k lacinému moralizování, ale hledá jisté pochopení i pro viníky (aniž by samotnou vinu relativizoval). Co se povedlo opravdu hodně, je způsob, jakým jsou do filmu začleněna videa natáčená samotnými (anti)hrdiny filmu. Natočit něco, co působí amatérsky a roztěkaně, ale zároveň zachycuje přesně to, co chceme, je kumšt. Konečně, říkám si, jak v současném Maďarsku funguje filmová podpora. FOMO je totiž poměrně kritický i k samotné maďarské společnosti a k takovému tomu patriarchálnímu náhledu na svět ("pokud se holka opije a někoho svádí, tak si za to vlastně může sama"). Což v zemi, kde se pořád ohánějí návratem k tradičním hodnotám, musí působit jako rudý hadr na holi. ()
Snímek mě poučil, že mezi maďarskými teenagery jsou stejná paka jako mezi českými či americkými. Stálo kvůli tomuto sdělení natáčet celovečerní film? 1) A ta hrozná ruční kamera!_____ 2) Nicméně snímek má vzestupnou tendenci, poslední půlhodina je již docela fajn._____ 3) Nějaké poučení si přece jenom odnáším. Jak se pozná homosexuál? Cituji podle českých titulků (Cinemax 2): Jestli to neudělá (rozuměj: neznásilní totálně opilou spolužačku), je to buzík. ()
Atmosférou slušně zvládnutá etuda na téma prázdnoty života ve virtuálním prostoru a následné kocoviny. ()
„Fomo“ je predovšetkým pokus o zachytenie života zopár mladých ľudí (spíš teenagerov) z generácie Z. Bezstarostné zabávanie, takmer nulový rešpekt voči starším a mladším „kolegom“. Tri veci sú nad všetkými: proste byť „in“, zbierať „like“-ov a získať čo najviac podporovateľov/pozorovateľov na sociálnych sieťach. Najviac narážajúcim je to, že si neuvedomujú, že ako môžu zničiť život mladej slečny – proste pre nich je to zábava. To, že jeden z nich popiera aj Holokaust je len špička ľadovca. Nakoniec však hlavný vinník sa prizná (že by skutočne nejaký vnútorný hlas?) mladej slečny o hroznom čine, pravdepodobne akousi túžbou o odpustenie. Je to však možné? A to je jedna z vecí, čo mi z filmu A. Hartunga najviac chýba. Nie je tu vidieť skutočný boj sám so sebou alebo s „kamarátmi“ (tá konfrontácia na konci je spíš symbolická), vyvodenie konsekvencií nechutného (mimochodom trestného) činu, alebo to, že ako by sa vysporiadali vinníci s následkami svojich činov pri ich potrestaní z úrovni „rodičia“ a „zákon“ – k tomu potrestaniu sa nedočkáme. Každopádne, film určite môže poslúžiť k tomu, aby otvoril oči niektorým ľudom – aby „videli okolo seba skutočný svet (nie ten virtuálny, ktorý je mnohokrát falošný)“. Osobné hodnotenie: 79% (***) ()
Reklama