Režie:
Tacujuki NagaiScénář:
Mari OkadaHudba:
Masaru JokojamaHrají:
Riho Jošioka, Rjó Jošizawa, Ken Macudaira, Jó Taiči, Fukuši Očiai, Acumi Tanezaki, Rjúiči Kidžima, Juka Nukui, Mari Hino, Šion Wakajama, Rjó Sugisaki (více)Obsahy(1)
Studentka střední školy Aoi Aioi žije od tragické smrti svých rodičů před třinácti lety pouze se svojí starší sestrou Akane. Protože se Akane o svojí sestru po celou tu dobu sama starala, chce Aoi odjet po maturitě do Tokia, aby své sestře trochu odlehčila od všech jejich starostí. Zde má v plánu živit se hrou na basovou kytaru a prorazit v nějaké kapele, což je sen, ke kterému ji inspiroval Shinnosuke "Shinno" Kanamuro, bývalý přítel Akane. Shinno byl před třinácti lety členem středoškolské kapely, ale odjel do Tokia, když rodiče obou dívek zemřeli a od té doby se nevrátil. Jednoho odpoledne, když Aoi cvičila v odlehlé zkušebně, vyděsil dívku mladík, který vypadá a i se chová úplně stejně, jako osmnáctiletý Shinno z doby před odjezdem. Ve stejné době se do města vrací i jednatřicetiletý Shinnosuke, který se však změnil k nepoznání. Tak naráz existují na jednom místě dvě verze jednoho muže a je pouze na Aoi, aby zjistila z jakého důvodu... (Jeoffrey)
(více)Videa (5)
Recenze (4)
Až na jeden okamžik ke konci, kdy jsem si říkala, zda náhodou nesleduju nějaké fantasy-sci-fi-a-bůhvícoještě anime, to byl vskutku povedený film. Jeden z těch lepších za poslední dobu imo. Animace moc pěkná a podobný motiv jako u Anohana byl trefa do černého, přestože jsem měla své obavy, aspoň zpočátku. Hudba taky moc pěkná. A asi bych spíš brala mladšího Shina :P :D red hairs wins, hehe. Za mě tudíž 8,5/10. ()
Anime o dospívající hudebnici, která se po třinácti letech shledá s bývalým přítelem své podstatně starší sestry. Vyhořelý a předčasně zestárlý muž se jí však zároveň zjevuje coby duch i ve své o třináct let mladší podobě, v jaké si ho pamatuje z dětství. Dramatický příběh s magickými, hudebními i romantickými prvky vyniká skvělou kresbou i motivy toho, jak se lidé časem mění. V hlavní roli pubertální naštvanost, láskyplné dilema, rodinná pouta a střet ambicí s realitou, která obírá člověka o dávné sny a představy. Vyprávění by ale bylo potřeba vystavět sevřeněji a neředit ho vedlejšími postavami a zbytečnými úkroky stranou (třeba k tematice městského financování). Několik emocionálně působivých scén z průběhu filmu tak rezonuje o dost víc než jednoduché finále, v němž i ta hudební rovina děje vyznívá do prázdna. ()
Může za to Makoto Shinkai a jeho Kimi no na wa. že se s těmi romantickými dramaty s lehkou příměsí nadpřirozena, takhle roztrhl pytel? Dost možná (nebo už to tu bylo i dřív)... Každopádně z těch řekněme 4 filmů z roku 2019, které bych za sebe do tohoto svého pomyslného pytle dokázal nacpat a které jsem zatím letos viděl, je tenhle rozhodně mezi těmi lepšími, ale pořád to tak nějak není ono. Má to pár zajímavých nápadů a témat, která jsou podána tak, že na mě jako na diváka poměrně dobře fungují. Jsou zde i některé postavy, jejichž motivaci a chování dokážu docela dobře pochopit. Zápletka a konflikty mi většinu času dávají smysl, snad až na jeden moment ke konci, kdy jsem si řekl: "no až doteď jsem to dokázal brát docela vážně...". I ty emoce občas fungují. Ale! Hlavní dívčí postava mi zrovna moc neseděla, po pravdě mě někdy i docela štvala. Občas to bylo zbytečně rozvleklé... Ovšem i tak mě to dokázalo oslovit. Především jsem se nějakých pár minut po zhlédnutí vrtal v představách, jak by dopadla konfrontace mezi mnou a mou mnohem mladší verzí... Nakonec jsem se z toho ale vyhrabal díky jednomu komentáři pod filmem, kde se psalo: "Nikdy nelituj své minulosti a nikdy se nevzdávej své budoucnosti ", což mi stačilo k tomu, abych se z těchto úvah dostal. Ještě zmíním dle mého velmi povedenou animaci. 7/10 ()
Miestami nie úplne dotiahnuté, akoby si tvorcovia toho mnoho zjednodušovali a išli na "prvú notu", kvôli čomu sa ma to nedotklo tak veľmi ako napríklad podobne ladená Anohana, ale stále veľmi fajn záležitosť. Sympatické postavy, dobrá hudba, pekná animácia (páčili sa mi menšie detaily, ako napríklad scéna kedy sa Šinosuke zastaví, aby mohol zdvihnúť spadnutú fotografiu, alebo logá Marshall a Gibson, ktoré si môžeme často povšimnúť pri scénach v študovni). Nemám sa na čo sťažovať, snáď len ten koniec nemusel byť tak urýchlený a taktiež aj tej hudby mohlo byť trošku viac. Slabšie štyri hviezdy si to zaslúži, pokojne sa to môže rovnať ospevovaným filmom I Want to Eat Your Pancreas alebo Seishun Buta Yarou wa Yumemiru Shoujo no Yume wo Minai (ten bol mimochodom produkovaný v tom istom štúdiu). ()
Galerie (36)
Photo © Toho Company
![Sora no aosa o širu hito jo - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/163/816/163816959_702f01.jpg)
Reklama