Režie:
Agnieszka HollandScénář:
Marek EpsteinKamera:
Martin ŠtrbaHudba:
Antoni Komasa-ŁazarkiewiczHrají:
Ivan Trojan, Josef Trojan, Juraj Loj, Jaroslava Pokorná, Jiří Černý, Miroslav Hanuš, Ladislav Kolář, Martin Sitta, Jan Vlasák, Barbora Milotová (více)Obsahy(1)
Strhující životopisné drama výjimečného muže obdařeného léčitelskými schopnostmi na pozadí dobových událostí. Příběh je inspirován skutečnými osudy léčitele Jana Mikoláška, na kterého se v průběhu několika desetiletí obracely s prosbou o pomoc tisíce lidí ze všech společenských vrstev včetně nejvýznamnějších osobností politického i kulturního života. Mikolášek je člověk bez odborného lékařského vzdělání, ale s nevšedním a nevysvětlitelným nadáním diagnostikovat a pomocí bylinek léčit nemoci, se kterými si ani doktoři nevědí rady. Jeho mimořádné schopnosti jsou však vykoupeny bojem s vlastními démony. Léčitelství je jeho vnitřní spásou a ochranou před sebou samým… (Cinemart)
(více)Videa (7)
Recenze (628)
Čůrolog bez portfeje a bez titulu, který je v době traktorářského režimu v prd**, teda v Loji. Celou dobu jsem se bohužel nemohl uhlídat, abych film vnímal vážně, protože se mi na mysli neustále vtíral jeden joke Zdeňka Izera na dané téma. Zcela subjektivně se pak na mém hodnocení podepisuje osobní postoj k léčitelům, naopak ryze objektivně hodnotím film nízko proto, že se na můj vkus až moc očividně snaží o dobytí Českých lvů. Samotná osobnost léčitele Mikoláška a jeho osud mě nechal umrznout, vášnivé gay scény mě donutily odvrátit zrak a konstatovat, že herec tvrdý chleba má. Účinek filmu byl oproti očekáváním velmi unylý a nijaký. Ani jedna scéna mě nedostala do kolen. Celý to bylo divný, fakt divně natočený, bez snahy diváka roztrhat na cucko fleky. Díky za Mirka Hanuše, toho si užívám v každé roli. ()
Urinou probarvené drama o nesnesitelnosti bezmoci a obtížnosti volby a v něm ideologickými herbicidy stříkaný anděl, který sužován démony hodlá pomoci všem a v kritických chvílích především sobě.. Ve svém střízlivém rámci sympaticky provokující, krásně chmurné barvy ze Štrbovy palety a Trojani přesvědčiví od lehké arogance mládí přes distingovanou vilnost středního věku až po strašidelný listopad života s tváří Montgomeryho Burnse. Bavila mě ta zahraničními recenzenty kritizovaná morální nejednoznačnost i způsoby zobrazení krize lidství (nacisté stavící smrt vyslýchaného hluboce pod zjištění, že šarlatán umí), nicméně Epstein s větrem fabulace v zádech mohl být ještě o něco nápaditější. Off topic dodatek: Byl jsem unešen, jak se postupně objevovali hoši z oddělení okresního velitelství VB ze seriálu Svět pod hlavou, chyběl jen soudruh náčelník. No a pak začalo soudní přelíčení.. ()
„Nikdy nechtěj dělat zázraky, chlapče, to lidi neodpouští.“ - „Ale vy děláte zázraky.“ - „Starou belu! Věř a bude líp, to je moje zaklínadlo.“ Jenže někdy zázraky už nemusí stačit, třeba tehdy, když už nad vámi přestanou mocní držet ochrannou ruku…Škoda jen, že mnoho neinformovaných diváků bude považovat Šarlatána za věrohodnou filmovou biografii a ne za „drama inspirované skutečnými osudy“, kterým opravdu je. Trochu mě zklamalo, jak se v některých ohledech tvůrci odklonili od reálií (speciálně od Agnieszky Holland bych tohle úplně nečekal). Ale nic to nemění na tom, že se pořád jedná o povedenou filmařinu. Scény s učením se (Josef Trojan velmi mile překvapil!) a posléze diagnózami od stolu mě moc bavily a těšil jsem se na ně, ty ostatní už mě zajímaly o něco méně (a z občasné šedi je vytahuje hlavně nedostižný Ivan Trojan). Celkově slušné 4*. „Ako to, že máš stále také teplé ruky?“ - „Někdy věřím, že kdybych zmáčknul, zabil bych všechno to hnusný, co v sobě mám.“ - „Tak to urob. Já ti to odpustím.“ - „Možná příště.“ ()
Na film, v němž se snad polovinu stopáže koukají postavy do moči, jsem až překvapivě spokojen. Vlastně jsem spokojen docela dost. Snímky Agnieszky Holland sice občas bývají ošidnou sázkou do loterie, polská režisérka ovšem po Hořícím keři opět potvrzuje, že česká půda a tuzemské neveselé příběhy jí hodně sednou. Její Šarlatán je natočen prakticky bez zaváhání, naprosto jistou rukou, a po řemeslné, vizuální a výpravné stránce se film řadí mezi tuzemskou špičku. Nejvíce silná je však novinka v osobním boji a zejména rozporu Jana Mikoláška. Jeho rozpolcenost, kdy chce plnit své životní poslaní a za všech okolností či režimů zachraňovat pacienty, ale zároveň je v osobní rovině občas solidní parchant, je zde napsána a zobrazena opravdu skvěle a je jedním z hnacích motorů celého snímku. A divák nebude mnohdy vědět, zda mu má fandit, nebo ho spíš nenávidět. Čemuž samozřejmě pomáhá také bez překvapení bezchybný Ivan Trojan, ale i zbytek obsazení. Zejména pro mě prakticky neznámý Jaraj Loj byl pro mě hodně sympatickým zjevením. V některých pasážích, zejména v závěrečné třetině, se sice mohlo přidat na tempu a ubrat malinko na chladnosti, jinak je však Šarlatán sebevědomým dílem, které se rozhodně neztratí ani (minimálně) v evropské konkurenci. ()
"Jestli jsem alespoň jednou člověku ze sta prodloužil život o jediný rok, pak mi vychází, že jsem zachránil pro tuto krásnou zemi 40.000 let života." Tak to je statistika. Mně zase vychází, že sázet na úspěšnost léčby v 1% případů se podobá spíš statistický chybě a inkasovaná částka by mohla bejt kolem 60,000.000 Kčs (4 miliony pacientů x 15 Kčs), takže v tom věštění z moči vidím spíš touhu po mamonu než cokoli jinýho. To je ale jenom můj problém. Důležitý je, že nám zapálená polská antikomunistka chtěla sdělit tři věci: 1) Nacisti byli za války svině. Ne naši milovaní EuroNěmci, ale Nacisti. Tak je to správně. 2) Komunisti byli svině. Samozřejmě ti, co věří v Marxovo učení a ne ti, co si po Sametu převlíkli kabát a stále nám vládnou. Ti jsou v pořádku. 3) Když točím něčí životopisnej film, tak použiju jeho jméno, příjmení a povolání. To stačí. Zbytek si vymyslím, aby moje nenávist stála na pevnejch základech. A to mě trošku štve. Stačilo, aby se léčitel jmenoval třeba Jirka Ježíšek a už bych měl jen dvě výhrady. Vlastně zase tři. Nebavilo mě věčně se koukat na nahý mužský zadky, z nich ž jeden patřil neexistujícímu týpkovi a druhej hrdinovi, jehož homosexualitu neprokázala ani STB. Za mě tedy celkem koukatelnej snímek s několika silnejma scénama a nulovou historickou hodnotou. ()
Galerie (57)
Zajímavosti (38)
- Ve snímku opakovaně zazní árie z opery „Rusalka“, „Měsíčku na nebi“. (majky19)
- Šarlatán si zajistil distribuci v USA, Francii, Itálii, Španělsku, Německu, Izraeli, Austrálii, Turecku, Jižní Koreji a v Jižní Americe. (ČSFD)
- „Mám velmi dobrou zkušenost s českými štáby. Možná k tomu přispívá i fakt, že jsem sama tak trochu Češka, znám tuhle zemi, mám tady nějakou minulost, mluvím česky, všichni mě tady berou za svou, takže točit tady bylo vždy velmi příjemné. A tohle pro mě bylo šťastné natáčení, protože všichni dělali přesně to, co jsem chtěla, měla jsem pocit, že nám všichni pomáhají,“ uvedla režisérka Agnieszka Holland. (SONY_)
Reklama