VOD (1)
Epizody(12)
-
Epizoda 1 (E01)
-
Epizoda 2 (E02)
-
Epizoda 3 (E03)
-
Epizoda 4 (E04)
-
Epizoda 5 (E05)
-
Epizoda 6 (E06)
-
Epizoda 7 (E07)
-
Epizoda 8 (E08)
-
Epizoda 9 (E09)
-
Epizoda 10 (E10)
-
Epizoda 11 (E11)
-
Epizoda 12 (E12)
Obsahy(1)
Seriál Normální lidi sleduje láskyplný, ale komplikovaný vztah mezi Marianne a Connellem, od posledních dní střední školy v městečku na západě Irska až po léta strávená na Trinity College. Connel je ve škole oblíbený a patří ke hvězdám, zatímco Marianne je osamělá, arogantní a ostatním nahání strach. Ale když Connell jednoho dne přijde do Mariannina domu vyzvednout svou matku, která tam uklízí, mezi oběma dospívajícími lidmi se vytvoří podivné a silné pouto, jež se rozhodnou skrývat. O rok později už oba studují na vysoké škole v Dublinu. Z Marianne se mezitím stala královna večírků, zatímco nejistý Connell jen velmi těžko nachází své místo ve společnosti. Romantické drama zkoumá, jak jsou životy obou milenců navzájem propleteny, a jak složitá může být intimita a první láska. (HBO Europe)
(více)Recenze (129)
Výjimečná záležitost v tom, jak dokáže hned od počátku vtáhnout, vzbudit emoce, jak je ten příběh Marianne a Connella silný i křehký zároveň, se spoustou melancholie, hloubky, krásy i tragična. Normálnosti v nenormálnosti, velmi osobních rozhovorů o úplně obyčejných věcech, jedinečných v tom, že je mezi sebou vedou dva lidé, kteří mají to štěstí, že se našli a chápou se (většinou). A vy ty dva (ne)normální lidi můžete v jejich myšlenkách, chování, váhání, nejistotách rovněž chápat nebo taky nechápat a užívat a/či prožívat si to. Výborně zvolený je ústřední pár - dva talentovaní osobití herci, kteří se ještě ke všemu dobře hodí jeden k druhému. A i když je to celé zejména o těch dvou, dostane se vám řady silných scén, do kterých jsou zapojeny i další důležité a dobře zahrané postavy (např. rozhovor Connella s matkou v autě po jeho oznámení, koho vezme na maturitní ples, patří k pasážím, které si budu intenzivně pamatovat ještě hodně dlouho). Velice vkusné a přitom často opravdu vzrušující jsou erotické scény. Vydařený soundtrack krásně podtrhující atmosféru. Můžete si také velmi užít jazyk, pokud máte jako já raději "ostrovní" podoby angličtiny než angličtinu americkou. Čtyři a ne pět hvězd dávám Normálním lidem proto, že po prvních pro mě až kouzelných dílech jsem začala mít postupně pocit, že se některá schémata příliš opakují, že se Marianne a Connell až trochu masochisticky a zbytečně brání tomu být (spolu) šťastní, což se pak svým způsobem dokonalo i v závěru, který mě tak úplně neuspokojil. Jinak ale tenhle seriál považuji za mimořádnou záležitost a doporučuji. 80 %. ()
Baví mě komentáře lidí, kteří to po prvních dílech nedali. Ono to tak totiž v životě opravdu někdy chodí. Každé ovoce musí nejdřív uzrát. ()
nedala jsem celý ani první díl.To zkrátka nejde pozřít.A docela jsem se těšila ,protože Britové vztahovky fakt umí!Scénář byl poměrně kvalitní ale zpracování přímo diletantské.Když se k tomu přidá naprosto neprofesionální kamera,kdy už mi ty detailní záběry na obličeje šly po pár minutách na nervy.Zřejmě jsme tam měli vidět nějaké emoce které měli herci vyjádřit když nemluvili .No ale bohužel,ber na dlani chlup když tam není!.....V desáté epizodě to vzdávám ani mě nezajímá jak to skončí.Utahané až hrůza věčně ubolený on věčně ubulená ona - to dějová linka .Někteří jásají jak se rozcházejí a vracejí se k sobě ,ale nikomu nevadí že za sebou nechávají nešťastné lidi, jen aby zase spolu skončili v posteli ()
Vizuálnej stránke seriálu nie je čo vytknúť, hercom rovnako. Avšak, obsahová prázdnota sa každým pribúdajúcim dielom prejavovala stále viac a viac. Záver nakoniec znegoval aj tie zvyšky zmysluplnosti v konaní postáv. ()
Normal people je aktualizace love story pro dnešní mileniály a generaci Z a je dobrá ze dvou důvodů: 1. kvůli předloze: standardní vzorec scházení a rozcházení / přibližování a oddalování hlavní dvojice dobře ukazuje skutečný problémy mezilidských vztahů dnešních mladých lidí - úzkostná starost o vlastní obraz v sociální skupině, s tím související strach z ukázání slabosti jeden před druhým a tím i otevřená komunikace vlastních pocitů a z toho plynoucí chyby v komunikaci skutečných intencí. 2. kvůli zpracování: a to především sexuálních scén a všech scén, kde hraje roli tělo. Budování duševní intimity prostřednictvím tělesný intimity je zobrazený super dvojznačně - jednak je to výraz povrchnosti, ale jednak to ukazuje minimální rovinu, na který oba musí být vzájenně upřímní a kde můžou s tělem odhalit nitro. Sexuální scény tvoří určitě desítky procent stopáže a snad nikde nejsou zpracovaný tak dobře: není to porno, není to trapný, mají spoustu poloh a daří se přes ně budovat charaktery postav a jejich postav minimálně stejně jako přes standardní dialogy. ()
Britský romantický seriál ze střední školy o vztahu jedné intelektuální "extrémistky" vyčleněné z kolektivu a jednoho sportovce, slabocha - prostě dva outsideři. Na první pohled je skvěle vidět kontrast oproti podobně zaměřenému ikdyž z žánru komedie současnému hitu Sex education, který mi přišel spíš na efekt a neobsahoval ve své namachrovanosti tolik erotických scén jako toto citlivé, pomalu vyprávěné, krok za krokem rozvíjející se dílko. Nejprve jsem byl unešený, že koukám na něco jako psychologický nezávislý film pro jemné duše jako jsem já a už jsem se těšil, že vystřelím pět hvězd, jenže mně po pěti dílech došel dech a trpělivost ( a trochu nespokojenost s vystavěním zápletky ) pomaličku polehoučku sledovat, co se bude dít v příštích minutách. Střední škola, sex, vztahy v inteligentní jedinečné civilní formě, ale všechno nadprůměrné se u mne utopilo na počet dílů. ()
Protože podobná témata příliš nevyhledávám, zůstanou Marianne s Connellem takovou výjimkou potvrzující pravidlo. Nakonec je pravda, že jsem Normálním lidem dal šanci především kvůli kameře a ta je obzvlášť ve spojení s hudbou výborná. Exteriérové záběry krajiny, či procházky městem, mají tu pravou britsky pošmurnou atmosféru, která jakoby nevyprchala ani z interiérových čistě dramatických scén. Jenže toho dramatu postupně ubývá, což je vidět třeba na postavě hlavního hrdiny. "Svým způsobem" je jeho chování v prvních epizodách pochopitelné, jenže když se to do nekonečna opakuje? Když v těch následujících stále zraňuje nejen sebe, ale i Marianne a mnoho dalších kolem něj. Potom příběh o svoji zajímavost rychle přichází a zůstává pouze ta kamera. Navíc Paul Mescal působí jak kdyby byl v nekonečné depresi, což je ale vzhledem k výše zmíněnému zřejmě ta pravá poloha jeho postavy. Vnitřní boj je na něm znát... takové to "řekni to" a zase nic. To Daisy Edgar-Jones má těch citových poloh a povahových změn podstatně více, její pojetí Marianne je dokonalé. Jenže ten příběh prostě vyšumí, čemuž nahrává i rychlý závěr. 65% ()
Další teenage drama, později spíš NA drama se skvělým zpracováním, ale motivem, který se hodně opakuje a není moc originální. I když jsem Connelovi a Marianne držela od začátku palce, dost mi určité věci seriál znechutily a tak jsem zbytek už jen prolítala v rychlosti. Irská produkce je určitě méně klišoidní a tak to celé vyznívá lépe, ale já jim na tento trik neskočila. Klišé převzaté z méně kvalitní knihy jako např. naprosto dokonalý sex v 18ti letech (tak určitě) v kontrastu s chováním hlavního hrdiny na střední - je smutné, že i dnes se potřebují náctiletí přetvařovat, aby zapadli do určitě skupiny nebo typické nedorozumnění, kdy je otázkou několika hodin či dokonce minut si to vyříkat. Vím, že hážu flintu do žita moc brzo, že později jde seriál možná hlouběji a je psychologištější, ale obávám se, že na to nemám. Reálné hodnocení bych viděla tak na 3 a půl hvězdy. ()
Rozhodně nejněžnější studie první lásky za dvě dekády. Obdivuhodný je výkon obou protagonistů, ve všech scénách působili věrohodně a přirozeně. Dopady sociokulturních vlivů na utváření osobnosti jsou silné, i když si to někdy nepřipouštíme. ()
Neobyčejně obyčejný počin, co rozděluje na dva tábory koukám. Na mě to fungovalo poměrně slušně. ()
Velmi dobrá a věrná adaptace velmi dobré knih. Oba dva herci v hlavních rolích ze sebe vydali co mohli a řekla bych, že se jim to povedlo. Těžko říct, co na to říká člověk, který knihu nečetl. Protože já byla ještě před pár dny v hlavách Marianne a Connella a tak mě občas dokonce rušilo, kolik toho třeba Daisy Edgar-Jones prozrazuje svým výrazem. Ale jasně, že to tak musela hrát, protože pak by většina diváků nechápala už vůbec nic. Takhle mi ale připadá, že spoustě lidem musí v žaludku ležet hlavně Connelle. Btw. Taky v Paulu Mescalovi vidíte probleskujícího Jakuba Štáfka? A taky vás fascinují ženy jako Daisy Edgar-Jones alias mimochodemjsemfaktkrásná? :-) Za mě je to skvěle natočené, dostali to do rukou lidi s citem (teď čučím, že to jsou skoro samý ženský), moc se mi například líbilo, když se k nějaký scéně vrátili a bylo vidět, jak strašně odlišně ji oba protagonisté viděli a prožívali a tak, pokud se na to nedíváte jen jako na podivnou vztahovku, dostanete mnohem víc témat - od rodinných vztahů, přes sociální rozdíly, neschopnosti existovat mimo svou nastavenou bublinu, strachu, k vyhoření a duševním poruchám. A teď jdu hledat soundtrack! ()
Po prvých dvoch epizódach to vyzeralo na 5 hviezdičiek. Potom ale prišla zmena školy, zmena Marianninho správania, následne roky ubiehali ako v nejakom sci-fi filme o cestovaní časom, no a začalo to byť čoraz menej a menej zaujímavé. Ku koncu sa to už len akosi vlieklo. ()
Cesta dvou těžce narušených lidí. ()
Damn! Jsem evidentně fucking mileniál se sklony k psychickému masochismu, co vyjadřuje svoje pocity a city lépe v psaných řádcích, či pomocí hýbajících obrázků! No a asi proto mi tohle přišlo dost blízké! Shit! Pracuju na tom ale....a jako halo? Ta kamera? Tak to jsem dlouho neviděla tak citlivé a přirozené záběry! Bravo! ()
Dost záleží, jak to tvůrci myslí. Jestli je Normal People oxymorón, pak je vše v pořádku. Pokud to ale má být skutečně o NORMÁLNÍM vztahu dvou NORMÁLNÍCH lidí, pak je to mnohem víc hipstr než snesu (a to ponechávám stranou otázku, kolik lidí, kteří praktikují bondydž znáte). Marianne z tradiční dysfunkční milionářské rodiny by ještě šla, ale - SPOILER ALERT - pokud je to 13 dílů o tom, že se chlapík není schopný zeptat (jestli půjde na ples, budou spolu bydlet, budou spolu...ehm cokoli) a pointa třináctého dílu spočívá v tom, že se dopracuje k oné otázce a ona řekne, ehm...ne. Tak to je fakt napřesdržku. Všem zúčastněným. Daisy Edgar-Jones je skvělá, Connel je z nějakého důvodu, který nám není ozřejmněn, neustále totálně mimo, což baví tři díly, ne 13. Od určité chvíle už jen stálá variace na totéž, vývoj minimální, závěr jsem už vyspoileroval. Na druhou stranu to ani není spoiler, protože to fakt není o ničem jiném než o dialozích a je vlastně úplně jedno jak to dopadne. Nebylo to zlé, možná jsem na tohle už prostě starej, ale nenapadá mě, co by mě přimělo pustit případnou druhou řadu. Alibistické 3. ()
Nejvěrnější adaptace, jakou jsem kdy v životě viděla. Kniha přenesená na plátno téměř slovo od slova, niterné myšlenky přehrané ve tvářích. Atmosférická srdcovka se skvělými záběry a vynikajícími herci. ()
Přesně tenhle seriál pro mě představuje žánr romantické drama. Velmi silný, neobyčejně obyčejný příběh o životě dvou lidí, který se mi takřka hned vryl pod kůži, aniž bych znala nebo snad dokonce četla jeho knižní předlohu. Z technického hlediska nemám co vytknout, protože kamera byla perfektní a hudba naprosto dokonale pomáhala vykreslovat city, kterými byl tenhle počin tak přeplněný, až přetékal. Někomu to může připadat nudné, pomalé a vleklé. Já se považuji za velmi netrpělivého diváka a rozhodně jsem se nestihla začít nudit; naopak jsem musela koukat co nejdříve na další epizodu. Za mě to je nádherná ukázka toho, že láska má mnoho forem a že občas rozhodně nestačí, když se dva mají rádi, byť jsou jejich city opravdové a hluboké... Že občas je těch vnějších i vnitřních faktorů příliš mnoho na to, aby to mohlo fungovat a aby se s tím dalo pracovat. Hlavní dvojice pro mě byla velmi sympatická a ta chemie mezi nimi až neuvěřitelně dobře fungovala a působila tak reálně, že mi jejich (byť lehce depresivní) love story doopravdy přirostlo k srdci a celou tu dobu jsem jim neuvěřitelně fandila. Působilo to tak... skutečně, bez obalu. Daisy Edgar-Jones a Paul Mescal si za tenhle herecký výkon zaslouží minimálně obrovský potlesk. ()
Dvanáctidílný britský seriál Normal People, je velmi originálně pojatá teenage záležitost. Tento příměr je možná příliš škatulkující a to si rozhodně toto dílko nezaslouží. Svěží a nenásilný pohled do života mládeže z Dublinu, je zároveň velmi příjemnou podívanou už kvůli sympatickým hlavním aktérům. Velmi chytrá, křehká a krásná Marianne ( Daisy Edgar - Jones) a sympatický slušňák Conell (Paul Mescal) se seznamují během toho, když přijde Conell vyzvednout svou matku do domu Marianne kde uklízí. Okamžitě to mezi nimi zajiskří a Marianne a Conell, se ocitají ve víru lásky, vášně, pochyb a odloučení. Je to výjimečný počin už jen svým artovým spravováním, ale rozhodně tomu neubírá na autenticitě a atraktivnosti. Herecké výkony obou mladých herců jsou opravdu uvěřitelné a působivé. Seriál doprovází velmi povedený soundtrack a rozhodně musím tento skvělý seriál doporučit. 5* z 5*. ()
Rozhodně ani jeden z páru není normální, působí na mě jako lehce labilní osoby. Krásně vyobrazená jejich psychologie, pocity, emoce... Lechtivé scény jako příjemný bonus. Zvláštní seriál, ne pro každého, určeno spíše náročnějšímu divákovi. ()
Jenom chvíli po dočtení knihy jsem narazil i na její seriálové zpracování, které se předlohy celkem věrně. Po seriálech o středoškolácích v USA, u kterých chování z našeho pohledu představuje jiný živočišný druh, je tohle relativně osvěžující. Přesto ze seriálu, ještě mnohem víc než z knihy, trčela nejasná motivace postav. Vizuálně a filmařky je to na plný počet, ale dějově a motivačně je to peklo. Nepohledností Connela (viz spygirl) jsem se netrápil, Marianne byla pohledná a to seriál trochu zachránilo. ()
Reklama