VOD (3)
Obsahy(1)
Mají hudební nástroje a nebojí se je použít! Vojín Schulze (J. Menzel), smolař a klarinetista v jedné osobě, jednoho dne dezertuje před vojenským drilem. Na chvíli najde azyl ve škole nedalekého lázeňského města Alkalis. Tam právě přijede štáb nezávislé televizní společnosti Televis, vedený režisérkou Terezou (J. Brejchová). Ta má natočit reportáž o odhalení sochy J. S. Bacha. Mrtvý velikán však toho dne způsobí neobvyklý zázrak: zachrání klarinetistu Schulzeho před zastřelením, a to tak, že promění zbraně všech zdejších vojáků v hudební nástroje. Tereza tak místo původní nezáživné reportáže odvysílá senzační zprávy o zázraku. A protože vysílání má mimořádný divácký úspěch, dostane dívka za úkol uspořádat do druhého dne velkolepou televizní revui. Pomohou jí k tomu populární pěvecké hvězdy (K. Gott, H. Hegerová), členové televizního baletu, ale také někteří vojáci, kteří našli v hudbě zalíbení (W. Matuška, J. Šlitr, J. Suchý…). Nepřátelé z ministerstva války však nezahálejí. Kují různé diverzní plány a mimo jiné vysílají do kasáren elitní přepadový oddíl, ovládající balet… Slavný český muzikál z roku 1964 vznikl podle stejnojmenného divadelního „leporela“ Jiřího Suchého, které mělo premiéru v prosinci 1958 v Divadle Na zábradlí. (Česká televize)
(více)Recenze (182)
Ján Roháč nenatočil moc celovečerných filmov ( točil TV filmy ). Tento film patrí medzi klasické dielo českého muzikálu. Je postavené na obrovskej popularite Suchého a Šlitra a ich pesničiek. Vo filme vidíme aj krásnu Janu Brejchovú, ktorá bola v tých rokoch európska hviezda. Táto hudobná komédia o kasárňach v ktorých sa zmenili zbrane na hudobné nástroje zanechala veľa krásnych piesní, ktoré možno počuť do dnes ( Tereza, Babeta ). Je dosť zaujímavé, že v sedemdesiatych rokoch sa u nás tento film hrával len vo filmovom klube. Asi preto, lebo sú v ňom perfektne vykreslený velitelia našej armády. Film hodnotím 65%. ()
Muzikál,ktorého piesne sú večné a medzi nami aj po takmer polstoročí žijú stále.Bohužiaľ, je to, ale asi tak všetko v čom by som hľadal klady.Aj s výnimkou zaujímavej myšlienky: namiesto vojska-zbraní vs. orchestru-klarinetov ma film nudil celkom dosť.Dlhá minutáž a plytký dej má za príčinu,že na Waldu,Káju a iných by som sa v tomto filme už nepozrel. ()
Film bych zařadil mezi naše nejlepší muzikály. Režiséři Roháč se Svitáčkem se zde pěkně „vyřádili“. Super hvězdné obsazení. Ve filmu snad hrál, tančil nebo zpíval každý, kdo v té době něco v čs. šoubyznysu znamenal. Velmi originální nápad s proměnou zbraní v hudební nástroje, skvělá parodie vojenského drilu – velitel posádky, jako smutný klaun v podání Vlastimila Brodského, nemá chybu. Na tu dobu velmi odvážná, ale každopádně velmi trefná kritika militarizmu. Skvělá je i parodie na reklamy. No a písničky, asi to nejlepší, co v té době u nás vzniklo. Co skladba, to hit. Takže celkový dojem za 5 hvězdiček. ()
Muzikál a ani divadelní revue, kde má tenhle film kořeny, nejsou žánry pro mě. Neposlouchám ani Gotta, Matušku, Suchého, Hegerovou, ani další z vystupujících ve filmu. Přesto jsem se odhodlal a nakonec jsem se na tuhle známou československou "klasiku" podíval. V rámci žánru jde o slušný kus, některé písničky nejsou špatné, pár vtipných narážek se najde a má to krásnou myšlenku proměny zbraní v hudební nástroje. Bylo by fajn, kdyby se to někdy stutečně povedlo. :-) Vzhledem k mým prvním větám film nemůže v hodnocení překročit tři hvězdy. Nicméně u fanoušků muzikálů, či obsazených zpěváků bude hodnocení pravděpodobně vyšší. ()
Zlatá šedesátá se tu projevila na plno. Písně Suchého a Šlitra + zejména dvojice božský Kája a Matuška udělala své. Tohle jinak, než muzikálním úspěchem ani skončit nemohlo. ()
Na to, že jde o hudební výstupy naskládané za sebou, bez nějakého pořádného děje, je to dost dlouhé. Ale některá čísla (Matuška, Filipovská, Šlitr) jsou povedená a člověka do filmu vtáhnou. ()
Písničky a myšlenka by možná stály za pět hvězdiček, ale provedení občas ztrácí lehkost. ()
Spíše než ucelený film je to řada po sobě následujících výstupů. ()
70% - Naše česká klasika. Spousta legendárních písniček a legendárních zpěváků v jednom filmu. ()
Milá šedesátková klasika, která potěší i dnes. Navíc je tu většinou příjemná hudba a výborní herci i zpěváci. ()
Jednoznačně nejlepší filmový český muzikál všech dob a troufám si říci, že na stále aktuální téma. Zracování i herecké a pěvecké výkony na světové úrovni. 1000% ()
Povedená estráda s pěknými písničkami a s dobrým námětem ()
Co k tomuto muzikálu říci? Určitě promarněná příležitost. Semafor v roce 1964 sice už většinu svých původních pěveckých hvězd na divadelní scéně neměl, ale ve filmu učinkují všichni. Zároveň v té době již byl semaforský styl a repertoár vybroušený a bohatý, takže přeci mohl vzniknout Ten Muzikál, který by ojedinělý fenomén generačního divadla zúročil. Stalo se? No, nestalo, ostatně ani od Osvobozených nemáme žádný film, který by byl na 90-100%. Takhle se ve snímku proplétá zábavný, ale nepříliš silný motiv proměny zbraní na hudební nástroje s přípravou televizní šou a celý děj vyznívá jako záminka pro pěvecká vystoupení. Jakožto antimilitární satira je nesmírně krotký, srovnejme si to třeba s Dr. Divnoláskou, který byl natočen ve stejné době. A tak vznikla místo muzikálu spíš solidní estráda s rámcovým příběhem. Naštěstí ty písníčky jsou pořád pěkné a zpěváci jsou ve filmu mladí a jiskřiví, takže na celek se rozhodně stojí za to koukat. 74% je docela přiměřených. ()
Příběh vlastně v podstatě není, ale semoforovská hudba a písničky v podání Matušky, Gotta, Pilarové či Hegerové stojí rozhodně za čtyři hvězdy. ()
"Pane ministře, vyzývám vás, abyste v této vážné chvíli přestal hrát Vrabčáka!" Kdyby tisíc klarinetů má na naši zeměpisnou šířku a délku hodně nezvyklý styl - jakoby neplánovaný, spontánní, plný nenápadných vizuálních vtipů, které spočívají v pohybech nebo výrazech a proto mě už několikrát napadlo, že by se možná víc líbil Indům nebo Francouzům než Čechům. Já jsem výrazová tanečnice a zároveň jsem i dost sluchově zaměřená a možná proto je tenhle muzikál přesně pro mě. Obdivuju Suchého a Šlitra za to, že se nebáli, že je někdo bude považovat za dětinské či praštěné a prostě dělali, co je bavilo. Takže - hvězdy nehvězdy, šedesátá léta nešedesátá léta, Gott Negott, to pro mě není důležité, já tenhle film miluju. Je to vyvážená kombinace vážného poselství a klidných scén se slušnou řádkou vtipných hlášek a obrovským množstvím ... hraní si. Z většiny scén mám pocit, že si všichni natáčení užívali a spontánně si hráli. Jak se zvukem, tak s pohyby. To je pro mě k nezaplacení. Takže i když film vlastně skončí špatně, stejně si z něj vždycky odnáším úžasný optimismus a radost z tvorby. ()
Příjemný film z mých oblíbených ŠEDESÁTEK. Velmi pěkně a vtipně zpracovaný nápad. ()
Film pro pamětníky. V té době měl určitě velkou hodnotu a je v něm pořád vidět lidskost, ale ne zas tolik, aby byl i dnes aktuální. Když si vezmu Westside Story (1961), na který i tenhle film odkazuje - to je jinej level. Tady není ani příběh, je to spíše pěkný nápad a několik písniček. 130 minut je přespříliš, natahujou a ke konci ještě opakujou Terezu. Jo, ty písničky jsou pořád dobrý, ale tenhle film už nikoli. ()
Přes podivné střihy a leckteré zvláštní písně si s chutí přiznám, že tato hudební kompilace s velice půvabnou zápletkou má něco do sebe, zvlášť když přihlédneme nejen k Gotttovi ale samozřejmě i k pravému Bohu Matuškovi, s nímž každá sekunda stojí za to. Tak abyste to veděla, je to skvělé dílo, jen škoda recyklované Terezy, na závěr nás - mílovníky věcí pro pamětníky mohl ohromit nějakým dalším skvělým kouskem. ()
Celovečerní reklama na Divadlo Semafor. Hudebně skvělé, ale scenáristicky mátožné. ()
Jo,to byly zpěváci a písničky.I po 50 letecvh se to dá krásně poslouchat.Jsem zvědavej,který úchylové budou za 50 let poslouchat Klusy,Dyky,Chinaski a Kryštofy.Tak já vám to řeknu naprosto přesně.Vůbec nikdo.Ono je to neposlouchatelné už jako nové. ()
Reklama