Rod Draka - Série 1 (2022) (série)
Režie:
Greg YaitanesKamera:
Pepe Avila del PinoHudba:
Ramin DjawadiHrají:
Paddy Considine, Matt Smith, Steve Toussaint, Milly Alcock, Eve Best, Emily Carey, Rhys Ifans, Jefferson Hall, Fabien Frankel, Graham McTavish, Matthew Needham, Gavin Spokes, Solly McLeod (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Daemon a Mořský had bojují s krmičem krabů. Říše slaví Aegonovy druhé jmeniny. Rhaenyra čelí vyhlídce na sňatek. (HBO Max)
Videa (2)
Recenze (94)
Ta "bitva" na konci byla zase tak strašlivě špatná, ach jo... čistě na efekt, aby bylo jen vidět, že princ je neprůstřelný hero. Navíc jako ten mladej dredovatej týpek, řek asi dvě věty, ale za mě nejhorší herec, co sem snad kdy viděl, i na komparzistu to bylo špatný :oD Divný digitální jeleny už ani nebudu zmiňovat. Všichni kdo jsou z tohohle nadšení, tak jim to přeju, ale prostě to tam není a obávám se že ani nikdy nebude. Je to celé trochu jak laciná parodie na GoT, především hereckým obsazením a scénářem. Sečtělosti a chytrosti intrik, scénáře a dialogů obecně prvních několika řad GoT, tohle zatím nesahá ani po kotníky. ()
O nic lepší epizoda než předchozí. Jak správně všichni mí oblíbenci poznamenali... princ Daemon alias bleskošíp opravdu pobavil, když se vrhal proti celé armádě a světe div se, přežil. Nevěřila bych, že se o ničem dá bavit tak dlouho. Velká spousta keců nás neposunula ani o kousek vpřed v ději. Král je větší idiot, než jsem si na začátku myslela. Ostatní postavy jsou jako 10x okopírovaná kopie z GOT. Velké mrzení... Celý díl hraje na notu nechtěné svatby a co s tím. ()
Kua, zapřísáhl jsem se po 8. serii GoT, že už nikdy nebudu ztrácet čas s ničím, co je založeno na psaní toho tlustého budižkničemy Gay R.R. Martina. Ale stejně jsem neodolal. A zatím kupodivu dobré. Obzvláště dobře to funguje jako léčivá náplast poté, co cítím potřebu vypíchnout si obě oči a uši zalít betonem, po shlédnutí prvních dvou dílů Prstenů moci. Takže jo, možná o dalších pár serií později, až to nějaký idiot zase zazdí čímsi absurdně dementním, budu zase nadávat, ale zatím jsem celkem spokojený, a po delší době se zas těším u něčeho na další díly. ()
Seriál Rod Draka nadále raketově skáče v čase, třetí epizoda se rovnou odehrává tři roky po závěru epizody druhé. Sliby o tom, že 1. série Rodu Draka pokryje rovnou 27 let vládnutí rodu Targaryenů začínají dostávat reálné obrysy, již brzy by ostatně mělo dojít i na přeobsazení Rhaeneryry Targaryen a Alicent Hightower, kdy minimálně fantastická Milly Alcock bude velmi chybět. Důležitější je ovšem fakt, že ani po třetí epizodě neztrácí prozatím seriál lesk. Už u druhé epizody se Greig Yaitanes jako režisér solidně předvedl, proto potěší, že u režie třetí epizody nepolevil. A to je důležité především díky velkolepé bitevní sekvenci, která se nejen dokáže vyrovnat těm nejlepším bitvám ze Hry o trůny, ale i díky přítomnosti nového draka jménem Seasmoke si draci okamžitě dokážou sjednat ještě větší respekt a dokázat, že i když pohled na Rhaegala, Viseriona a Drogona mohl být sebevíc ohromující, Daenerys Targaryen by si s draky jako Caraxes Deamona Targaryena nebo právě Seasmoke Laenora Velaryona dokázala srovnat ještě o poznání větší respekt. Daemon Targaryen v podání Matta Smitha a jeho neteř Rhaenyra v podání Milly Alcock nadále platí za nejzajímavěji vykreslované postavy seriálu, prostor si ovšem v této epizodě dokáže krást i někdo jiný. Steve Toussaint se jako Corlys Velaryon projevuje jako další castingová trefa do černého a postava, se kterou to bude ještě zajímavé, král Viserys v podání Paddyho Considina si poté prochází dilematem ohledně toho, jak přistoupit k prohlášené dědičce trůnu Rhaenyre a zároveň začít počítat s tím, že by do velké míry sexističtí představitelé Západozemí na trůnu radši viděli mužského dědice, králova mladého syna Aegona II. Především Aegonův dědeček Otto Hightower v podání Rhyse Ifanse, kterého jde již po třetí epizodě bez problémů pasovat na ideálního nástupce Malíčka, velice schopného manipulátora, kterého je na jednu stranu velmi snadné nenávidět (i když do budoucna bude ještě určitě o pár důvodů navíc), i díky skvělému podání Rhyse Ifanse to ovšem vlastně zas tak snadné není. Po vzoru Hry o trůny se jasně prokazuje, že mnoho mocných lordů prahne po ještě větší moci, každý se chce svézt na krizi v královské rodině i mimo ní a i tentokrát to vše spěje k tomu, že dojde k řádkám brutálního krveprolití a postavy nejspíš časem skutečně nebude moci označovat za černé nebo bílé. Pořád se tam navíc reflektuje hrdost mužů, kterým se hnusí představa vládnoucí ženy, s tím i spojený motiv o tom, že se Rhaenyra snaží předvést, že obsah rozkroku nutně nevede k ideálním předpokladům pro držitelé trůnu. Rod Draka v zásadě nekope za feminismus první ligu, po třech epizodách ovšem nadále představuje jeden z nejsympatičtějších a zároveň do očí nebijících feministických reflexí za hodně dlouhou dobu. Kdo s ním poté má problém, má stejný problém jako ty krapet omezení povýšení lordi ze Západozemí. Pozoruhodnost solidních vizuálních efektů jde poté spatřit i jinde než na přítomnosti draků, potěší poté nadále fakt, že seriál z produkce HBO dle očekávání nevypadá lacině. Zajímavá je poté i přítomnost Jeffersona Halla, který si již ve Hře o trůny zahrál rytíře Hugha z údolí, zde poté dostává příležitost v dvojroli dvojčat Tylanda a Jasona Lannisterových. Dávní předci Tyriona Lannistera nejspíš též v seriálu sehrají zásadní roli, prozatím ovšem nedokáží vyvolat respekt, který už při svém nástupu na scénu dokázal vyvolat Tywin Lannister v podání Charlese Dance. To ovšem ani nebyl úmysl, bude ovšem ještě zajímavé vidět Jeffersona Halla v tak zajímavém podání dvou dvojčat. I proto, že i když jsou si bratři podobní jako vejce vejci, pod skořápkou jsou oba očividně tak trochu jiní. Třetí epizoda neohromí jen díky fenomenální akční sekvenci, ale dokáže nadále udržet pozornost při každém libovolném momentu. Stěžejní je fakt, že po vzoru Hry o trůny dokáže Rod Draka skutečně vyvolávat chuť vidět další kousek mozaiky a doufat, že týden uteče jako voda. Půda pro Tanec draků je sice teprve v zárodku, už základní pilíře ovšem prozatím fungují skvěle. Nestačí jen doufat, že si tuhle formu seriál udrží alespoň do finále 1. série.... () (méně) (více)
Stále je zde obrovský důraz na spektákl. Obležení Kamenoschodů moc smysl nedává z hlediska logistiky nebo strategie, ale závěrečná scéna epizody má katarzi, co se týče Daemona, který přiliš často přechází do Ramsaye Boltona ačkoliv jako Jaime Lannister by byl zajímavější. Líbí se mi, jak Milly Alcock není žádná paní Marie. Uráží lidi bez rozmyslu, chodí s prasečí krví na hlavě a její impulzivnost jako teenager dodává jejímu charakteru potřebné šediny, tudíž se snad nebude opakovat přeměna Ježíše v Hitlera jako v GoT 8. Paddy je absolutně fantastický a ty Shakespearovské dialogy tam hází jako kdyby byl někde v divadle. Též se mi líbí, že Alicent je vyobrazena jako velice nejednoznačná postava. Je totiž ambiciózní a jsem rád, že přiznala, která matka by nechtěla mít syna za krále. Obecně s ní udělali tvůrci nejlepší práci. Jinak ty prachy jsou ve výpravě, na CGI krásně vidět. Královský les byl nádherný. Šup na další epizodu. ()
Galerie (40)
Zajímavosti (6)
- V knižní předloze není Vaemond Velaryon (Wil Johnson) Corlysův (Steve Toussaint) bratr, ale jeho synovec. (mikki089)
- Fanouškům Hry o trůny (od r. 2011) může Lord Jason (Jefferson Hall) spolu se svým dvojčetem Tylandem (Jefferson Hall) připadat povědomě. Je to dáno tím, že herec Jefferson Hall se objevil jako Ser Hugh z Vale ve dvou epizodách 1. série Hry o trůny. (Veskoslav)
- The Crabfeeder (Daniel Scott-Smith) trpí smrtelnou nemocí zvanou šedý lupus. (mikki089)
Reklama