Rod Draka - Série 1 (2022) (série)
Režie:
Clare KilnerScénář:
Ira ParkerKamera:
Alejandro MartínezHudba:
Ramin DjawadiHrají:
Paddy Considine, Matt Smith, Steve Toussaint, Eve Best, Rhys Ifans, Sonoja Mizuno, Fabien Frankel, Milly Alcock, Emily Carey, Graham McTavish, Bill Paterson, David Horovitch, Ryan Corr, Jefferson Hall (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Rhaenyra přeruší svou cestu po Západozemí a Daemon princezně ukáže, jak vypadá Hedvábná ulice po setmění. (HBO Max)
Videa (2)
Recenze (78)
"Boha jeho, zasa jebú..." :D OBSAHUJE SPOILERY! Je to čím dál pitomější. Tři čtvrtě dílu se nic neděje, pokud za děj nepovažujete chození po ulici, návštěvu bordelu a soulož. Já to za děj nepovažuji, je to jenom zdržovačka skutečného příběhu. A příběh je, podle tvůrců, to, že Daemon, ve své nedospělosti a hlouposti, vždycky udělá nějaký skandál (jen aby se vůbec něco dělo), na který ostatní reagují. Místo, aby Rhaenyru poslali k velmistrovi, aby zkontroloval její panenství, (což se běžně v královských rodinách dělo, vzpomeňme si třeba na princeznu Dianu), tak se tam dvacet minut řeší, kdo lhal a kdo ne. Nakonec si král nechá poroučet od své drzé dcery, kdo má být v jeho Radě a koho má vyhodit... Jestli se příštím Pobočníkem stane Rhaenyra, přestávám se na to dívat. /// Se Hrou o trůny se to opravdu už nedá srovnávat, a to nemyslím jen výborné první čtyři série, ale i ty pozdější. Postavy jsou nevýrazné, herci jsou nevýrazní, děj je nahodilý a postavy se rozhodují podle momentální nálady, a ne na základě jakýchkoli logických pohnutek. Politika a hra o moc se tam prakticky nevyskytují, všechno směřuje na pocity a city, protože je snazší to tak napsat. Scénář i příběh jsou jednoduchoučké, žádné chytré dialogy, pouze rutina. A rutina je nudná. 1,5*. ()
Z princezniných pytačiek zaujme ich formálne prevedenie a tasenie urazeného chlapca voči staršiemu protivníkovi. V menšom napätí a malej akcii sa pokračuje, keď drak skoro narazí do lode. Zaostrenie na princeznú a zmatnenie ostatných ľudí v zábere pokračuje aj po príchode do Kings Landing. Daemon vo veľkej sláve prichádza sám do sály plnej očakávania za kráľom, podáva mu meč na pridanie do trónu a skladá pred ním korunu zo svojej hlavy, ktorú získal. Princezná je pod svadobným tlakom, keďže dcéra lorda Corlysa sa bude vydávať, tak jej sobáš s mocným spojencom mnusí vyrovnať sily. Daemon berie neter inkognito do nočného mesta, kde sa v bordeli inšpirujú Borgiovcami. Viserys konečne posiela intrigujúceho Hightowera preč, ale len v momentálnej nálade a povie mu, že tak chce dosadiť svojho dediča na trón, že diskredituje jeho krv. Alicent to prepočula a dôverne sa rozpráva s Rhaneyrou. Tá odhalenú pravdu zapiera. Kráľ sa pohŕdavo rozpráva s bratom. Opäť tu máme intrigánsky dezert mnohochuti. Otázka Rhanyerinej cudnosti však otvára niektoré populárne témy, ako ženskú emancipáciu či počet sexuálnych partnerov pred začatím vzťahu, ktorých je ochotná druhá strana tolerovať. 21. storočie či nie, chlapi by u žien videli najradšej čo najnižšie číslo. Zatiaľ najlepšia epizóda série. Opäť sa postavenie postáv poprehadzovalo, z možných nepriateľov sa stanú pravdepodobne spojenci a z bývalých verných nepriatelia. Chýbala mi len akcia, ktorej absencia ale v záplave vývoja veľmi nevadila. ()
Hra o trůn pokračuje, pikle se kují, dokud jsou žhavé. Daemon sleduje své cíle a konečně řekl králi, co by chtěl. Ovšem manipulace s Rhaenyrou mu nevyšla, jak by si byl přál. A nebýt princezny, tak král snad nepoznal to, co divák už věděl z minula. Králův pobočník je zákeřný a lstivý had, kterého si král hřál na prsou. Nu, o svém potomkovi to asi ještě neví, ale doufám, že to zjistí, aby ho s plnou parádou předhodil drakům, páč z dračí krve v sobě nemá ani kapku. A konečně sex! Že jim to ale trvalo. Kamera šikovně ukazuje všechno a nic, což je správné - tříbí to fantazii a člověk nemá pocit, že by sledoval prvoplánové porno. Dekadentní špína podhradí je přesně svět, co jsem měl u Martina rád. Vynikající je temný vizuál s oranžovým světlem svíček, krbů a pochodní navozující tu správnou atmosféru dávnověku. A nechyběl drak! ()
Konečně epizoda s typickým Martinovsky piklícím smrádkem. Sice mi to piklení k Daemonovi moc nesedne, protože jeho postava postrádá vychytralost Varyse i intrikánství Malíčka, ale pořád budu raději za tohle, než za podivné bitvy. Takže, přestože se opět vlastně nic zásadního nestalo, karty jsou zamíchány a hra působí o něco zajímavěji, než doposud. ()
Galerie (15)
Zajímavosti (4)
- Přehlídka nápadníků pro princeznu Rhaenyru (Milly Alcock) se koná v Bouřlivém konci, sídle rodu Baratheonů. Je to poprvé, co lze vidět sídlo Baratheonů – to se neobjevilo ani ve Hře o trůny (od r. 2011). (mikki089)
- Daemon Targaryen (Matt Smith) říká Rhaenyře (Milly Alcock), že za poslední čtyři roky dospěla. Je to od doby, kdy se naposledy viděli, když Rhaenyra získala od Daemona ukradené dračí vejce a přinesla ho zpět do Králova přístaviště v epizodě Nezvedený princ (2022). Potvrzuje to také relativně krátkou dobu mezi epizodou Druhý svého jména (2022) a Král úzkého moře (doloženo Alicent Hightower v pozdějších fázích těhotenství v epizodě Druhý svého jména a s novorozencem v epizodě Král úzkého moře), vzhledem k tomu, že mezi 1. a 2. epizodou uplynulo šest měsíců a mezi 2. a 3. epizodou uplynuly více než dva roky. (mikki089)
- Když Rhaenyra (Milly Alcock) drží valyrskou ocelovou dýku v ohni, jsou odhalena vepsaná slova: „Z mé krve pochází princ, který byl zaslíben, a jeho vůle bude písní ledu a ohně.“ To jsou téměř stejná slova, která ve Hře o trůny (od r. 2011) řekl Rhaegar Targaryen (Wilf Scolding) o svém synovi Aegonovi ve vizi, kterou Daenerys (Emilia Clarke) viděla v Domě Nesmrtelných: „Je to princ, který byl zaslíben, a jeho je píseň ledu a oheň.“ (mikki089)
První sezóna Rodu Draka má dohromady pokrýt celkem 27 let dynastie Targaryenů, bylo proto jasné, že musí v jistých případech docházet i k přeobsazení některých rolí. S nástupem čtvrté epizody je tak nutné se nejen rozloučit s bujnou kšticí Daemona Targaryena, ale i tato epizoda slouží i jako rozlučka s Milly Alcock, kterou v roli Rhaenyry Targaryen v přespříští epizodě nahradí Emma D´Arcy. Právě D´Arcy to poté bude mít v nástupnicních botách těžké, protože Alcock na sebe dokázala upoutat slušnou pozornost skrze velmi působivý výkon, kdy minimálně načrtla postavu s minimálně nezajímavějším vývojem. Což ostatně ukazuje i právě čtvrtá epizoda seriálu. Režie čtvrté epizody s názvem Král Úzkého moře se chopila Clare Kilner, která na rozdíl od takového Miguela Sapochnika nemá s původní Hrou o trůny žádné zkušenosti, přesto v jejím uchopení u čtvrté epizody ke kdovíjak výraznému poklesu nedochází. Zatímco předchozí epizoda Druhý svého jména v režii Grega Yaitanese sázela na poměrně velkolepou akci, čtvrtá epizoda místo akce sází na dialogy. Čtvrtá epizoda je prakticky postavena především na konverzacích a vykopávání půdy pro další epizody, přesto platí, že jsou dialogy tak působivé a pohlcující, že to vůbec není na škodu. Opět probíhá nepatrný souboj o to, kdo se stane následníkem trůnu a král Viserys Targaryen v podání Paddyho Considinea, který za svého působení v seriálu zatím udělal poměrně dost chyb rázem působí více kompetentně (jen je na to možná už příliš pozdě a vyloženě chybovat pořád nepřestane). Rhaenyra má poté pořád problém v tom, že je žena a potenciál je v ní vidět maximálně v silném manželském svazku a rození. Svět Západozemí holt pořád zůstává poměrně sexistický, minimálně rozhodně pokrytecký. Daemon Targaryen se vrací nejen s novým titulem a novým sestřihem, vrací se i s potvrzením toho, co bylo doposud tak zjevné. Už v zárodku to působilo dojmem, že mezi ním a jeho neteří Rhaenyrou funguje něco jako silné pouto, čtvrtá epizoda to poté potvrzuje. Incestní vztahy ostatně nejsou v rodu Targaryenů tabu, přesto je vášeň mezi strýcem a neteří menším problémem. Zvláště i díky tomu, že Rhaenyra riskuje i jinde a tyto přešlapy by ještě více mohli pošramotit její potencionální nástup na trůn. Linka Rhaenery díky tomu zůstává zajímavá, protože prohlášena dědička trůnu už nyní šlape tak trochu vedle. A dá se velmi snadno říci, že jí to časem vymstí. Silný moment je ten, kdy dochází ke konfrontaci Rhaenyry a její formální nejlepší přítelkyně Alicent Hightower v podání Emily Carey. Přátelství rozdělila především manipulace Alicentina otce Otty Hightowera v podání Rhyse Ifanse (kterému se ovšem i zde jeho plány krapet lámou pod rukami) i slabost samotného Viseryse, i přes status královny ovšem prozatím z toho Alicent prozatím též vychází jako krapet tragická postava. A i vývoj její postavy tak bude rozhodně zajímavý. Čtvrtá epizoda tak dál stojí na silných výkonech, kteří pronášejí skvěle napsané dialogy a i opět jde o seriál, který má neskutečné produkční zázemí a několik bravurních vizuálních momentů. Přesto čtvrté epizodě vlastně chybí kdovíjak památný moment a především jen staví půdu pro další vývoj. Přesto dochází k několika silným momentům (najednou je snadné přeci jen litovat i samotného Viseryse) a především k náznakům toho, že to nejzajímavější teprve přijde.... () (méně) (více)