Režie:
Eric LartigauKamera:
Laurent TangyHrají:
Du-na Bae, Alain Chabat, Vincent Nemeth, Blanche Gardin, Ilian Bergala, Jules Sagot, Camille Rutherford, Delphine GleizeObsahy(1)
Věhlasný francouzský šéfkuchař Stéphane (Alain Chabat) žije poklidným životem a má všechny důvody, proč se cítit spokojeně. Přesto jedinou osobou, která jej udržuje naživu, je tajemná mladá Korejka Soo (Doo-na Bae), se kterou se náhodou spojil na lnstagramu. Baví se spolu na dálku o umění i sakurách, které právě rozkvétají, a zdá se, že si výborně rozumí navzdory vzdálenosti a všem jazykovým i kulturním bariérám. Pak se jednou Stéphane rozhodne Soo nečekaně a bez ohlášení navštívit v jejím rodném Soulu. I když se ukáže, že tento impulsivní nápad na neohlášené setkání nebyl zrovna nejlepší, Stéphane díky tomu pozná mnoho nových přátel a jeho dobrodružství má nakonec úplně jiné rozuzlení, než které očekával. A na druhém konci světa dokonce dokáže obnovit zpřetrhaná pouta k svým blízkým. (Cinemart)
(více)Videa (2)
Recenze (16)
Sila filmu je len v pointe, že sociálne siete nie sú realita, no napriek tomu pohlcujú ľudí a tí ju za realitu už začínajú považovať. A potom príde ťažké prebudenie z toho, že v tej skrinke, kde dávaš čumendo polovicu dňa, vôbec nie je pravda ani skutočnosť. Film to podáva ale takým nevtipným a suchým spôsobom, hoci zamýšľa presný opak. Zároveň sú tu nenápadné radiátorové vsuvky, ktoré s dejom nemajú nič spoločné, akurát sa dozvieme, že je v poriadku ako manžel podvádza manželku s priateľom, že ona aj tak súhlasí. Film sa inak pocitovo zdá byť o dosť dlhší, než v skutočnosti je. ()
Táto francúzska komédia je v zásade akýmsi moderným náhľadom do spoločnosti ako takej a vyzdvihuje v konečnom dôsledku priority, ktoré ľuďom momentálne akosi nedávajú zmysel a ktoré sa často presúvajú do virtuálnej roviny. Alain Chabat príjemným a civilným spôsobom hrá hlavného hrdinu, ktorí sa snaží o sociálny kontakt s niekým, komu stačí práve virtuálna realita, aby nakoniec našiel ten pravý zmysel života. Jednu hviezdu uberám za trošku viac hluchých miest, ale inak relatívna spokojnosť. 65 % ()
Stéphane akiste kašlal na svojich synov, nevedel o nich zhola nič. Znalosti technológií tiež veľká bieda, a tak aj dopadlo jeho vycestovanie ... chuderka Soo. Tá kríza stredného veku skrátka s mužmi niekedy pekne zamáva. Občas pri výbere filmu k žehleniu šliapnem vedľa. Že "francúzsky Terminál" ... no to určite. 2,5* ()
#jsemtady je mile natočený snímek problematizující několik témat najednou - rodinné a virtuální vztahy, generační propast či hledání sebe sama. Alain Chabat je charismatický sympaťák, kterému nešlo jinak než fandit v tom, co dělá. Dalo by se říct, že si celý film ukradl téměř sám pro sebe - nicméně scény se syny a Soo rovněž stojí za zmínku. Určitě je lepší, když si člověk před projekcí nepřečte obsah, který (např. zde) vyzrazuje velkou část filmu. Místy mi tato "instagramová oddychovka" připomínala Terminál od Spielberga, i když v tomto případě to nebylo až zase tolik dramatické. Solidní tři hvězdy! ()
Terminál na korejský způsob! Jen tedy s moderními technologiemi a trochu jinou zápletkou. Hrdina ve ztvárnění Alaina Chabata neskutečný sympaťák, takže sledovat celé jeho počínání jak na letišti, tak posléze, bylo o to příjemnější. Celé ty 2/3 filmu odehrávající se na letišti jsem jen napjatě čekal, co se stane, jestli se dotyčná objeví a jak moc k tomu dopomůže raketovou rychlostí vzrůstající sláva díky hrdinově sem tam až trochu moc velké vlezlosti a přátelskosti. Film taktéž ukázal, že moderní technologie nejsou jen pro mladé a i člověk ze starší generace může propadnout sociálním sítím a občas se v nich topit natolik, že přestane vnímat okolní svět. Snímek mi částečně imponoval už jen tím nápadem cesty do cizí země, kterou jsem sám před lety absolvoval z podobného důvodu (akorát na mě ta dotyčná na letišti opravdu čekala). Fajn podívaná na večer. ()
Galerie (22)
Zajímavosti (9)
- Producent Édouard Weil je za nápadom na film, pričom čerpal zo skutočnej udalosti, kedy istý Švéd odišiel naslepo do Číny za ženou, s ktorou sa tam chcel oženiť po známosti cez sociálne siete. Keď však pricestoval, nedostal od nej už žiadne správy, potom týždeň na letisku držal hladovku, aby nakoniec bol repatriovaný. (Arsenal83)
- Na konci filmu hraje píseň „Give It Away“ od The Shoes feat. Postaal. (Zix.)
- Počas výskumu filmu sa režisér Éric Lartigau od veľvyslanectva dozvedel, že z Kórey sú každý týždeň (4 krát do mesiaca) vysielané lietadlá, aby repatriovali ľudí po tom, čo sa prišli stretnúť s Kórejčanmi, ale tí sa nikdy neobjavili: "Tento príbeh a táto cesta ma zaujali, pretože hovoria niečo o možnej a absurdnej virtualite, ku ktorej môžu sociálne siete viesť. Sú to dvere otvorené fantázii, k možnosti lásky, ktorá je príliš idealizovaná." (Arsenal83)
Reklama