Režie:
Damien ChazelleScénář:
Damien ChazelleKamera:
Linus SandgrenHudba:
Justin HurwitzHrají:
Diego Calva, Margot Robbie, Brad Pitt, Jean Smart, Jovan Adepo, Li Jun Li, Lukas Haas, Max Minghella, Tobey Maguire, Olivia Hamilton, P.J. Byrne, Rory Scovel (více)VOD (4)
Obsahy(1)
Tehdy, ve dvacátých letech minulého století, se v pouštním městečku Los Angeles mohlo snadno stát, že jste se na opulentní a divoký filmařský večírek vetřeli jako absolutní nicka a hned následující ráno se stali filmovou hvězdou. Přesně takovou trajektorii nabrala dráha herečky (zatím bez jediné role) Nellie LaRoy (Margot Robbie), která si za poslední prachy koupila hezké šaty a rozhodla se oslnit kohokoliv, kdo by jí dal šanci. Svědkem její strmé kariéry je „holka pro všechno“ Manny Torres (Diego Calva), mexický přistěhovalec, který plní filmovým magnátům i ty nejdivočejší sny (chcete-li mít na večírku živého slona, Manny ho sežene). V rámci svých povinností Manny pečuje i o Jacka Conrada (Brad Pitt), nejslavnějšího herce své doby, který moc dobře ví, jak těžké je se na vrcholu udržet, a který dělá možné i nemožné pro to, aby na něm zůstal. Na obzoru se však rýsuje revoluce, do té doby němé filmy začínají mluvit. Na Hollywood se řítí uragán změny, který mnoho životů, nadějí a tužeb zničí a smete, a jen pár vyvolených vynese nahoru mezi hvězdy. Babylon je multižánrová freska, která nenechá své hrdiny ani diváky vydechnout. Navštěvujeme s nimi dekadentní párty, kde se odehrávají věci, které byste si ani při bohaté fantazii nedokázali představit, pracujeme s nimi, sníme s nimi a snažíme se to celé přežít. (Cinemart)
(více)Recenze (592)
Jako sednout do vozíku horské dráhy a po víc jak třech hodinách se téměř divit, že už je konec. Obzvlášť ze začátku je to díky skvělé kameře, střihu a hudbě parádní jízda. Problém ale je, že tohle nemá být primárně zážitková atrakce, ale drama přibližující období přechodu němého filmu na zvukový a jak tento zlom některé lidi semlel. Bohužel jako drama (nebo komedie) ale Babylon moc nefunguje. ()
No.. Hodně divný film. Ale asi v tom dobrém slova smyslu. Už v prvním minutách se divák dozví, že tento snímek nebude nic pro slabší povahy, které pohoršuje vyměšování, krev, či další "nechutnosti". Příběh je ovšem velmi poutavý a je to taková zajímavá sonda do Hollywoodu 20/30. let a přechod z němého na mluvený film (až mi to nepříjemně připomnělo The Artist - jenom vzpomínka na tuhle sračku bolí). Herecké obsazení skvělé, Brad Pitt je prostě pan herec a musím říct, že tohle je rozhodně důstojná tečka za jeho (hereckou) kariérou. Hodně jsem se těšil na "třináctku" (Olivia Wilde), bohužel se objevila jen na chvilku a popravdě jsem jí ani nepoznal :D Co bych filmu vytknul je jeho "artovost" (tvl hlavně ty poslední minuty), ale s tím jsem tak nějak počítal.. Stopáž, no je přepálená, ale nepřišlo by mě, že bych se někdy nudil.. 80% ()
Kontroverzi vyvolávající oslava historie Továrny na sny zabalená do opulentní, monumentální, dechberoucí a místy nekompromisní tříhodinové podívané, v níž vám Damien Chazelle opět v plné kráse ukáže, proč je zrovna on považován za jednoho z nejlepších a nejtalentovanějších režisérů své generace. Tak nějak byste mohli Babylon ve zkratce popsat a vlastně bych s vámi do jisté míry nemohl nesouhlasit. Přece jenom to ale tentokrát nevyšlo tak dokonalým způsobem, jak je u Chazella jindy zvykem. Zběsilé tempo nastolené hned prvními sekundami vás sice naprosto odrovná tou neskutečnou dravostí a dokonalostí, s jakou vám Chazelle jednotlivé fantastický natočené obrázky promítá. Tento zprvu suverénně vtahující a okouzlující filmový zážitek je ale nakonec malinko podkopán mnohem komornějším a osobnějším finále, které sází především na postavy, jež vám jsou ale naprosto ukradené. Babylon tak sice bezesporu je jedinečnou filmovou událostí a jedním z nejlépe natočených snímků posledních let, jeho režisér a scénárista v jedné osobě se ale tentokrát nechal unést krapet více, než bylo nutné a hlavně snesitelné. Více zde. ()
Kvůli té šílené a zbytečné délce dávám o hvězdu méně. Opulentní oslava i ostrá kritika filmového průmyslu je přitom velmi pěkně natočená a ozvučená, a některé scény jsou díky perfektnímu timingu nebo ozvláštňujícím nápadům hodné zápisu do historie. A například odklon od dobové věrnosti či realističnosti mi tu vůbec nevadil, naopak. Nicméně nemůžu se ubránit dojmu, že celková mozaika se mladému ambicióznímu filmaři nakonec trochu rozpadla pod rukama, což se ostatně stalo tenkrát v Hollywoodu i mnohem zkušenějším tvůrcům. ()
Naprosto dokonalý film. Herecké výkony, scénář, výborná dávka vtipných situací, v podstatě tragický konec a pocta všem filmům. Pro mě jasný aspirant na Oscara. Jasných 5*. ()
Je tam vidět vysoký rozpočet, ve filmu několik vtípků a 95% vaty, často protivně uřvané. Nějak jsem se tou zmagořelou stopáží a tím hlučným snobským bordelem proklikal do konce, ale v mých rukou by z toho byl krátký film do 40 minut a přesto by obsahoval vše podstatné. Všechny ty tanečky a kecy kolem, to se nedalo. Z filmu si odnáším jen zjištění, jak lze utratit velkou horu peněz za trochu barevného kraválu. (18%) ()
Miluju film a tenhle milostný dopis kinematografii mi to jenom potvrzuje. Skvělé obsazení, výprava, humor, hudba, kamera. Všechna krásná i nechutná zákoutí filmu. Ironická divadelnost a opulentnost záběrů. Napsala bych milostný dopis tomuto filmu nebýt konce, kde se Damien Chazelle jako mistr tesař utnul. Zbytečně protáhlá sekvence v roce 1952 (nemluvě o cheesy traileru na film samotný) mi rozředila katarzní moment skvělého sestřihu napříč americkým filmem, který nevyvolal tolik emocí kolik by mohl. ()
Oveľa zábavnejšia óda na Hollywood, ako tá posledná od Tarantina. I keď nie som si istý, či fekálne scény (a že ich bolo!) patria do takéhoto filmu, pre mňa to boli veľmi príjemné tri hodinky strávené v kine. [Videné v kine Cinema City (Aupark), Bratislava, 18.2.2023] ()
Mám pocit, že toto je asi prvý film Damiena Chazella s ktorým mám tú česť. A nečudujem sa, že aktuálne ide o jeden z najväčších talentov vo filmovom priemysle. Pretože si myslím, že keby toto dielo prišlo k nám skôr, tak si dovolím tvrdiť, že je to jeden z najlepších filmov roku 2022. To čo dokázal vyčarovať za pár miliónov je neskutočné a klobúk dole. Mnoho ľudí nadáva na tento film, že aká je to… slušne povedané, blbosť. Očividne im tento film nie je určený a zrejme ide o trochu jednoduchších ľudí ak nepochopili pointu. Je to prosté a pointu prakticky okomentovala novinárka s ktorou sa Jack Conrad rozprával, keď si s ňou chcel vybaviť účty. Úprimne, je to krásna a pre mňa dojemná myšlienka, keďže filmové umenie má u mňa svoje nezastupiteľné miesto. A zaznieva tam jedna veľká pravda. Umelci nemusia zúfať, že sa na nich zabudne aj keby sa im aktuálne veľmi nedarilo alebo by mali na rováši nejaký škandál. Pretože na to ľudia aj tak časom zabudnú a oni budú navždy hviezdy, večne živí na plátne a nikdy na nich nikto nezabudne. Veľa ľudí malo problém aj s tou pasážou na konci, kde boli v rýchlom slede za sebou tie najrevolučnejšie filmy svojej doby. Nevedia prečo to tam je a pritom to je hlavná pointa. Celý film bol o tom pokroku a revolúciách v rôznych nových technológiách vo filmovom priemysle. Je to predsa tak jasné - celé je to oslava a pocta Hollywoodu. So všetkým, čo k tomu patrí, vzostupy aj pády. Pre toto máme filmy radi. Perfektné. Ďalšiu vec, ktorú musím vypichnúť, je tá skvelá hudba. Vynikajúco to potrhuje tú správnu emóciu, ktorú to má mať. Najviac sa mi páči tá ústredná rytmycká skladba. Zasadenie deja na prelome 20’ a 30’ rokov mám veľmi rád vo všeobecnosti, takže týmto si u mňa tvorcovia dosť šplhli. Celý čas sledujeme osudy ústrednej pätice postáv a každá má čo povedať. Emócie sa tu striedajú jedna radosť, pretože raz sa smejete, inokedy je to veľmi dojemné. Dokonca tu nájdete aj jednu nočnú pasáž, ktorá pôsobí skoro až ako horor a má veľmi skľúčujúcu atmosféru. Väčšina hercov si tu ide fakt bomby, hlavne Margot Robbie a Brad Pitt. Tí si to celé kradnú pre seba a aspoň oni dvaja na mňa spravili najlepší dojem. Ja som ani nemal pocit, že to má až 3 hodiny a veľmi rýchlo vám to ubehne. To je zrejme tým, že sa ani na chvíľu nenudíte a chcete vedieť ako hlavní hrdinovia skončia. Vrelo to každému odporúčam aj keď zjavne to nie je film pre všetkých. ()
60% ()
Muhehe, velké zvěrstvo! Pověděl bych to takto: milovník filmové tvorby -> milovníkům filmové tvorby. A když už tu stojíme na startovní čáře, tak bych chtěl sdělit, že to byl vskutku solidní náklad, který barvitě čmáral po mé paletě emocí. Rozdělil bych toto dílo na několik příběhových etap, které měl potřebu pan režisér (čti s velkým "Pé") odvyprávět, a každá jedna měla své kouzlo, každá by mohla stát na svém vlastním piedestálu a každá pro mě byla dechberoucí. Vstupujeme tu do oblasti bizarního vykreslení tehdejšího Hollywoodu, který ani za mák nepůsobí trapným dojmem a přesně takové provedení kvituji! Pohyb po téhle lince humoru, to je jako chodit v minovém poli, jenže Damča nám k tomuto pohybu přibalil mapu, která vyobrazuje každou jednu nášlapnou minu. Stopáž děsí pouze na papíru, protože to utíká jako voda a pokud máte Brada s Margot, tak to může daleko přesahovat 180 minut a já s tím budu v míru. Herecká partička tu dostala takřka neomezený prostor k tomu, aby ze sebe mohla vyplivnout to "faking enyml", které v sobě ukrývá každý jedinec této planety a kdo tvrdí, že ne, tak ten lže této kapitalistické společnosti, své rodině a ještě k tomu sám sobě. Hlavně tedy ta blonďatá bohyně z Australského kontinentu, naše budoucí Barbie, která v každé jedné scéně potvrzuje, že je velmistryní svého oboru. Tento výkon není na Oscara, to je rovnou na Kongresovou Medaili cti! Je tomu tak, že se opravdu do těch tří hodin vměstnalo tolik filmové esence, že pokud má hlava zpětně projíždí celý obsah, tak neví, co dřív vypíchnout. První akustické krůčky ve filmu? To je spíš brilantní vykreslení, co že to vlastně probíhalo mezi střihem a akcí, kdy se štáb mezi sebou skoro pozabíjel a zdařilá scéna, ta se tu slavila jako gól v nastavení finálového zápasu Ligy mistrů. Snobský večírek a tahle parta umělců? Tak tam měly všechny moje svěrací svaly napilno, protože když tam v Nellie LaRoyové bouchnou saze, no přidám jen WAU! O tom by se dalo poetickým způsobem, v alkoholovém opojení, v knajpě třetí cenové, inu, hovořit do pozdních ranních hodin. A když si jde Jack Conrad osobně vyslechnout vysvětlení, že už o něj není zájem a to krásné metaforické připodobnění člověka, který se koupe v záři reflektorů se švábem v hořícím domě, tam mimochodem snad Brad ani nehrál, jelikož sám tuší, že v tom bylo hodně pravdy. Od setkání s upírsky vypadajícím Spider-Manem jsme vjeli do ostré zatáčky, která změnila směr pojetí filmu, což se projevilo na mém celkovém vnímání, protože jsem od televize vstal trochu vnitřně rozhozen, zkrátka tu byla vyobrazena součást toho, co to znamenalo mít tehdy úspěch na hereckém poli. Určitě by si to zasloužilo ještě minimálně jednu projekci, abych si to všechno dokázal sesumírovat. I když, jak píšu výš, to opravdu utíká, tak jsem stejně tu délku podcenil, takže jsem též bojoval s unaveností mé tělesné konstrukce, ale k tomu při svém hodnocení přihlížet nebudu a tuto poklonu filmu hodnotím "pětihvězdou". Btw: Ještě promyslím návštěvu lékaře, protože při procházení jednotlivých pater s Tobym, to mi lehounkým způsobem "brnklo". () (méně) (více)
Díky tomu vyústění, je na místě vidět ještě jednou. Ale pokud by se víc stříhalo, nejenom ještě jednou. ()
Oslava filmů, pomíjivosti obrázků i lidí kolem. Obsazení parádní, kamera, styl. Délka mohla být o 10 minut kratší. Pitt se tímto předpisově rozloučil. ()
Já tleskám a smekám na otevřené scéně!! Tohle je povinnost pro všechny milovníky filmu!!! Házim do svejch Top 10 a jdu si chrochtat blahem nad timhle masterpiecem❤️ ()
Už dlouho se mi nestalo, abych tak s úžasem hleděl na opačné protipóly mého vkusu a stejně těžko dokázal odvrátit zrak. Nesnáším drogy, alkohol, mejdany, hlasitou hudbu a (doslova) fekální humor. Od každého jsem zde přehršel dostal a stejně nebyl schopen přestat sledovat. Je to čirá fascinace morální a hrdost zachovávající zkoušky osobnosti, u které divák poslušně své přesvědčení porušuje a nechá se jednoduše strhnout. Ono to jinak ani nejde, protože Chazelle si hlídá všechen pohyb, přináší dlouhé jednozáběrovky, nádherné hlavně díky anamorfickým objektivům, jakožto muzikant si hudbou vypomáhá držet rytmus, jenž se střihovou skladbou uchvacuje každým momentem, až se mu nakonec podaří splynout v jednotný celek kvalitní technické zábavy. Do toho Damien stíhá prezentovat pozadí všeho dění za celou studiovou fabrikou, jen aby v ten správný okamžik připomenul, co dělá film uměním. Nebojí se přitom ani ukázat druhou stranu mince, polemizovat nad uvadající slávou, divokost a ztřeštěnost prezentovat sexy a nebezpečně, do toho všeho vytřískat emoce nacházející se na opačných stranách barikád, mezi nimi ladně přebíhat a nakonec je vtisknout svým rukopisem do filmu tak komplexně uceleného, že pouhé pomyšlení, kolik toho snímek nabízí a co jsem v předchozí chaotické spoustě vět zapomněl zmínit, bere dech stejně jako celý film. ()
Z kina som odchádzal so silným pocitom, že tento film neznášam. Chazelle sa nám hrozne snaží ukázať, ako miluje film a táto ambícia sa zdá nadradená zápletke. Dej preto môžeme charakterizovať ako banálny a stokrát videný, prípadne ako klasický a archetypálny, ak sme fanúšikovia; ja nie som. Problém Babylonu podľa mňa tkvie v neuchopení meta-perspektívy. Bodku za snahou o natočenie metafilmu dáva záverečná psychadelická sekvencia, ktorá má pravdepodobne "vzdávať hold médiu," ale je redundantná, veď vývojovú katarziu naservíruje režisér nám, dnešným divákovom skrze filmového diváka - Diega Calvu len pár sekúnd dozadu. A presne tu, v práci s metadiváckou perspektívou si režisér strieľa do oboch nôh - ako dopekla môže očakávať, že rovnaké filmové výrazové prostriedky, ktoré v druhej polovici fimu filmoví diváci zosmiešňujú (patetické vyznania lásky a bozky) zhltneme my, dnešní diváci, aj s navijakom, keď ich vo finále užíva takmer 1:1 ?! Alebo to robí vedome, ale prečo potom karikuje dielo, ktoré hodinu dopredu masívne glorifikoval veľkolepými scenámi točenia obrovskej dvadsiatkovej výpravy v zlatej hodinke. Neviem, nerozumiem, nezaujalo; vytočilo. Pfuj. ()
Scény se zvracející Margot Robbie, sloním průjmem a scény provázené všudypřítomným bláznivým křikem to jsou nezapomenutelné vrcholy kinematografie. Jediný "normální" je zde Brad Pitt, který si od dalších šílených zvráceností v tomto filmu (grupennsex, močení na partnera) drží "gentlemanský odstup" a ještě jsem zapomněl na nenápadného a skromného trumpetistu Jovana Adepa. Chápu, že film měl být asi oslava točení filmů v Hollywoodu nebo láska k filmu vůbec, ale raději si pustím Tenkrát v Hollywoodu, kde není slon s průjmem jako "komediální" skeč. A kde se nezvrací, aby to bylo fenomenální, dekadentní a skandální. ()
/// (BEZ SPOILERŮ) Skvělá satira na začátky Hollywoodu, která opravdu zabaví, ale i Vás donutí se zamyslet, jak to vůbec vše začalo. Skvěle napsané postavy, bravurní hudební doprovod a parádní obsazení. Bohužel, co tomuto filmu ale u mne ubírá na hodnocení, je jeho délka. 3 hodiny už je prostě docela moc. Až na tu délku jsem si ale film užil a nemohu říci, že se mi nelíbil, ba naopak. Jsem zvědavý, co do budoucna Chazelle opět natočí a vymyslí, protože zatím do tohoto filmu neminul za mne ani jednou. |8/10| ()
První třetina je jako tornádo na kokainu, druhá už střízliví a třetí je na dojezdu s kocovinou, kdy divák už jenom čeká, až ta jízda skončí. Dekadentní, bizarní, absurdní a výstřední svět počátku filmového průmyslu očima bezchybné kamery ale vytyčené ambice nenaplnil. Zkrátit, zahustit a vypointovat. ()
Nééééé. Už nikdy víííce. K tomu snad ani nic rozumného nejde napsat :-( ()
Reklama