Režie:
Ken RussellScénář:
Christopher LogueKamera:
Dick BushHrají:
Scott Antony, Dorothy Tutin, Helen Mirren, Michael Gough, John Justin, Peter Vaughan, Robert Lang, Howard Goorney, Sidney Kean, Aubrey Richards, Harry Fielder (více)Obsahy(2)
Britský film o životě francouzského avantgardního sochaře Henriho Gaudiera. Divokého Mesiáše natočil Ken Russell v roce 1972 a podobně jako v jiných svých filmech ho věnoval silné a nevšední umělecké osobnosti. Podkladem pro scénář Christophera Logua se stala stejnojmenná kniha H. S. Edeho. Ústřední dějovou osnovu Divokého Mesiáše tvoří autentický životní příběh francouzského sochaře a kreslíře Henriho Gaudiera–Brzesky (1891–1915). Film sleduje Gaudiera teprve od okamžiku, kdy se v Paříži seznámí s opuštěnou, o deset let starší Polkou Sophií Brzeskou, jež ovlivnila jeho krátký život i uměleckou tvorbu. V kontextu filmografie Kena Russella představuje Divoký Mesiáš asi nejuměřenější dílo, i když ani zde nechybí zřejmý záměr šokovat a provokovat. Dodejme ještě, že v době uvedení anglická kritika označila Divokého Mesiáše za nejlepší film roku 1972. Hlavní role ztělesnili Scott Antony a Dorothy Tutinová, v dalších uvidíme Helen Mirrenovou, Lindsaye Kempa, Michaela Gougha a Johna Justina. (Česká televize)
(více)Recenze (16)
V roce 1976 jsem tenhle film viděl v biografu v Jincích coby četař absolvent. Jaký asi musel být tamní kinař v zapadlé vesnici v Brdech znalý, když tohle dílo opatřil a promítal! My vojáci jsme byli ze scény s nahou Helen Mirren na větvi. ()
Oheň, túžba, bláznovstvo, túžob var? Kdeže, prírodou jasne daný výtvarný dar! Mladý slobodomyseľný umelec a staršia Poľka sa zoznámia v knižnici. Následne prejdú bláznivú, filozofujúco-živoriacu púť spodnými sociálnymi prúdmi Paríža i Londýna, aby napokon svieca výstredného sochára a výtvarníka navždy zhasla v ohni prvej svetovej vojny. Vzťah maliara a Poľky je zvláštny, skôr súrodenecký, ako milenecký. Reálne postavy životopisného príbehu popri svojom búrlivom vzťahu, plnom dohadovaní a konfrontácií, stretávajú ikonické postavy doby. Patria tam zvláštne sa správajúci obchodníci s umením, nezriedka sa vyskytujúci medzi umelcami (Shaw) či sufražetky bojujúce za práva žien. Neobídu sa ani vyslúžilí generáli, pohŕdajúci umením, vidiacich zmysel života len v rozpútanom vojnovom kotli. Dotvárajú kotol uličných postavičiek a situácií umožňujúce režisérovi cez zámerne výstredne uchopené scény poskytnúť divákovi obraz o spoločensko-umeleckom prostredí Londýna a Paríža začiatku 20. storočia. Samotné výstrednosti maliara majú rácio: nakopnúť nepružné spoločenské mechanizmy. Často sa ide za hranu konvencií, no vždy v mene umenia. Obdobne ako to mal zobrazovaný maliar Henri Gaudier, to mal i režisér Ken Russel vo vrcholnom tvorivom období, z ktorého Divoký Mesiáš pochádza. ()
Fantasticky natočený biografický snímek představující geniálního umělce Henri Gaudier-Brzesku tou nejďábelštější možnou cestou a formou. Děj má v sobě neuvěřitelnou dynamiku a to hlavně díky famóznímu výkonu Scotta Antonyho, který zastiňuje Helen Mirren snad v každé společné scéně. ()
Mohlo by to být zajímavé životopisné drama o bohémském originálním umělci, který dlouho nebral život vážně, a jak to dopadlo, když se o to jednou pokusil. Jenže všechno kazí neskutečná uřvanost provázející téměř celý film, kromě dojemného závěru, jehož nostalgii díky předchozímu křiku nejsem schopen uvěřit. ()
Ukričané a teatrálne herectvo. Ale to je jedno, veď je to vraj o "umelcovi". Nuž, môžem ho oprdieť. Mladík, ktorý nevie, čo so sebou, tak nadviaže vzťah s o 20 rokov frigídnou pani, s ktorou sex skoro nemajú, tak ona sama mu kupuje a zháňa prostitútky. Potom ako 23-24 ročný dobrovoľne narukuje do francúzskej armády a padne ako blázon v zákopoch, kde podľa svedectiev šiel vždy do najväčšieho boja, tam, kde sa strieľalo, ako by mu ani na živote nezáležalo. Zrejme naozaj nie, pochabý na to bol dosť. Film mi nič nedal, akurát jednu zapamätateľnú scénu, kde Helen Mirren pomerne dlho vystavuje svoje lajdáky a statného bobra. Na Angličanku to kedysi nebolo až také zlé. ()
Když se k divokému Henrimu Gaudier-Brzeskovi (vem mě čert, jak tohle skloňovat!) přidá divoký Ken Russell, pak je zaděláno na důkladnou divočinu. Výtvarníkova divokost jakoby pohlcovala všechno, i samo umění, přestože že i jeho nakonec pohltila divokost divokostí, 1. světová válka. Netradiční vztah partnerů, Sofie a Henriho, nelze rovněž popsat jinak než divoce. ()
Exkluzivní anarchie éry blahé, bouřlivácké. Padl aktér, akt umění nikoliv. Dál se dr/a/ží v galeriích. Krásný blázen "svatých" soch. ()
Velice nekonvenční a nepoddajná záležitost, věrně kráčející ve stopách OBOU hlavních protagonistů, neboť Dorothy Tutin alias Sophie Brzeská byla Scottu Antonymu rovnocennou partnerkou. Byli jako dva vzájemně spřízněné a už ze zásady vzpurné plamínky - živoucí, žhnoucí a nespoutané ... zdálo se, že je nemůže natrvalo zchladit žádná vodní lázeň - než přišel mrazivý dech První světové. ()
Bláznivý a arogantný sochár, ktorý mi bol od začiatku nesympatický. Samé úlety, hádky, rozpustilosť, kontroverzie, vrieskania, lacné filozofovania, divný partnerský život at´d - nič, čo by malo byť predlohou pre zaujímavý film. Film ma tým pádom nemal čím veľmi vtiahnuť do deja. Všetci umelci sú degenerovaní zbabelci. Asi nejestvuje film, v ktorom by hrala Helen Mirrenová a nevyzliekla sa. Tento nie je výnimka a scéna, kde sa nahá prechádza po múzeu, stojí fakt za to. Helen bola vážne kus. ()
Šílený příběh šíleného umělce. V závěru jsou předvedena jeho díla, překvapí! Helen Mirren tam rozhodně nehraje hlavní roli ale v závěru se vyskytuje jako střelená sufražetka a co její fandové ocení, má tam skvělou nahou scénu. Jinak je to klasicky udělaný, solidní životopisný film. ()
Skvělý (a neprávem pozapomenutý) životopisný film o kontraverzním francouzském sochaři počátku minulého století. Neuvěřitelné výkony hlavních představitelů Scotta Antonyho a Dorothy Tutin, kterým zdatně sekunduje Helen Mirren v jedné ze svých prvních rolí. Tenhle film bych si moc rád zopakoval, jestli bych po letech upravil názor i hodnocení tohoto filmu, ale současní distributoři jsou bohužel proti. I po mnoha letech si ale pamatuji onu nádhernou bajku, kterou jsem poprvé slyšel v tomto filmu od hlavní postavy filmu. Sedlák při pravidelné obchůzce našel na zemi omráčené a prokřehlé ptačí mládě. Snažil se je bezúspěšně oživit. Když uviděl čerstvý kravinec, ze kterého se ještě kouřilo, udělal v něm důlek a ptáče do něj vložil. Po nějaké době se ptáče (ať už teplem nebo smradem) probralo a začalo vesele cvrlikat. Uslyšela to liška, ptáče vytáhla a ... ukousla mu hlavu. Každá bajka má mít poučení : "Není každý nepřítel kdo tě strčí do hoven a není každý přítel kdo tě z nich vytáhne. A když jseš v nich tak máš držet zobák ! " Po letech se distributoři pochlapili, takže jsem měl možnost (dokonce opakovaně) si film na ČT Art zopakovat a musím říci, že na své tehdejší působivosti vůbec nic neztratil (doplněno v roce 2019). ()
Umelci.. ()
Kdysi jsem viděla a teď si vzpomněla. Asi, že jsem neviděla Mahlera.Tenkrát to byl můj milovaný film. Scéna v galerii mě fascinovala. Herec v hlavní roli se mi strašně líbil a chtěla jsem někoho takového znát. ()
Tradiční divočina Kena Russella v jeho nejlepších (životopisných) letech. A Helen Mirren za mlada, kurňa, šťavnatá baba!:) ()
V pražských kinech se promítal od 24.7.1975 (Paříž) ()
Strhující, divoké, šílené. Umělci jsou prostě nespoutaní, nezkrotní, blázni. 85%. ()
Reklama