Režie:
Ladislav RychmanKamera:
Josef HanušHrají:
Luděk Sobota, Helena Vondráčková, Petr Nárožný, Miloslav Šimek, Vladimír Menšík, Jaroslava Brousková, Zdeněk Dítě, Jiří Krampol, Dana Hlaváčová (více)Obsahy(1)
Hudební komedie Jen ho nechte, ať se bojí, jejíž scénář byl napsán pro Luďka Sobotu a jeho spolupracovníky z divadla Semafor, je příběhem hudebního skladatele Aleše Brabce, který pro tvorbu zdánlivě potřebuje zvláštní atmosféru vyvolanou šokem... (Bontonfilm)
Recenze (170)
Scénáristický nápad vytvořit příběh o hudebním skladateli, který píše hity jen v okamžiku, kdy je k smrti vyděšen, je zábavný a netradiční. Obsazení Luďka Soboty a Heleny Vondráčkové do hlavních rolí působí na první dojem dost nesourodě, ale nakonec nevadí, i proto, že Vondráčková je docela slušná herečka a Sobotovu sterilně koktavou nesmělost vyvažuje drsnost a vtipnost tria Nárožný, Šimek, Menšík. Co je však na hranici snesitelnosti, to jsou samotné písně, které hudebník pod nátlakem skládá. To se fakt nedá poslouchat a úsměv pobavený se rychle mění v útrpný. Samohrajková primitivní hudba je navíc doplněna ještě tupějšími texty (nejstrašnější je asi ta, v níž hnije chmel, či co). Scéna, která pobavila: Mydloch (Nárožný) si sype z okna uhlí do svého kabrioletu, poté, co ho strčil cvičící Sobota:-) ()
Ceska hudebni komedie rezisera L.Rychmana, vypravejici o mladem nesmelem a neprubojnem hudebnim skladateli a o trampotach na ceste za pisnickami.Hrdina se nahodnymi a pak i zamerne organizovanymi zapletkami dostava do situace , ze sve pisnicky sklada vzdy po proziti nejakeho soku. Ale jednou se toto "sokovani " prezenea pak maji vsichni kolem co delat, aby vyvazli se zdravou kuzi. Filmovy tyden ! 1977. Nelibilo se mi. ()
Naprostej pruvar vsech zucastnenych. Tohle mohl byt kultovni film tvurcu,bkteri udelali tolik humoru v Semaforu. Bohuzel to napsal nekdo jiny a tak se to na place nepodarilo zachranit. A ty priserny postsynchrony! Naprosto promarnena sance, kterou dvema hvezdama hodnotim jen jako milovnik Semaforu te doby. ()
Strach je docela přirozená lidská reakce na nějaký nepříjemný podnět. Mladému skladateli z této komedie pomáhá k mimořádným výkonům při jeho tvorbě. A tak když je potřeba zapnout na plné obrátky, a přijít s top finálovou podobou chystaného muzikálu pro menší pražské divadlo, vyrukuje jeho šéf na skladatele s neotřelou a málo obvyklou metodou jež má zaručit optimální výsledek. Zkrátka vyděsit ho k smrti a pak se dílo podaří. Role je přímo psaná pro Ludka Sobotu, který předvedl sérii roztržitých výstupů pro jaké proslul. Jeho hudební skladatel je tradičně nesmělý, posléze zamilovaný do Vondráčkové alias Marcely Malé (počáteční písmeno M v ženském jméně má poslední dobou něco do sebe) a hrál tuhle roli stejně jako všechny své ostatní. Podobně laděný film nakonec v ničem příliš nepřekvapí. Rychman natočil tuto hudební komedii nejlépe jak to jen šlo, s dobrými herci, ale přesto by se dalo od ní očekávat více, zvláště v hudebních číslech a od scénáře, který je jednoduchý a to se odrazilo na výsledné podobě filmu. Pobavit se u toho ale dá. 60% ()
Zase to jeden zajímavý filmový námět pro komedii. Hlavně tentokrát bez proniknutí do roviny fantasy nebo sci-fi, zčásti řešící i docela závažné psychologické téma, jakým je umělecká inspirace při nervových poruchách a zvláštních psychických stavech. Osobně Jen ho nechte, ať se bojí vidím v řebříčku o něco výš, než předchozí komedii s Luďkem Sobotou Jáchyme, hoď ho do stroje, povyšuje to zejména HELENA VONDRÁČKOVÁ a vůbec filmová hudba. Filmové zpracování písní na filmovém platně skvěle dokumentuje styl tehdejších videoklipů - Jitrocel a rozmarýn (navíc s přítomnosti oblíbeného Orchestru Václava Hybše) odkazuje na dobové festivaly populárních písní, které byli obvykle skvělou dílnou na vznik dobrých písniček, Svatba naruby je obdobou technicky zajímavých studiových klipů v režii Jána Roháče ze slovenské TV-hitparády Našich deväť, Když má láska zelenou s nadsázkou připomíná různá Dostaveníčka s točením písňových klipů v přírodě na nejrůznějších místech, někdy v porovnání s obsahem textu písně i šílených. A konečně - divadélko Suterén představuje paralelu k slavnému Semaforu 60.let, s nadčasovou tvorbou. Ovšem vedle těchto legrácek je nejhezčí písní Létání s docela abstraktním zpracováním, které představuje jednu z mála vážných chvíli jinak bláznivé komedie. Celý film pod taktovkou Ladislava Rychmana dopadl skvěle, snímek má vtip, gradující napětí, i hezky opakující se některé momenty a samozřejmě i scénář od dvojky Vlček - Borovička (známé z oblíbených Chalupářů), plus hezká parta komiků pohromadě v hereckém obsazení (Menšík, Filipovský, Krampol, výjimečně ve filmu Miloslav Šimek). Nakonec i tu Sobotovu nepovedenou etudku s přbíjením klince a věšení obrazu lze přežít bez újmy na zdraví. 85% ()
Galerie (7)
Zajímavosti (26)
- Ve scéně, kdy Petr Nárožný řídí lokomotivu, se nejedná o žádný podvod, ale on skutečně řídil. Jelikož tam bylo strašně málo místa, tak topič i strojvůdce vystoupili a řekli mu co a jak . Štábu se to moc nelíbilo (báli se), ale nic jiného jim nezbylo. (cariada)
- Ve scéně ze závěru filmu, kdy sedí Marcela (Helena Vondráčková) s Alešem (Luděk Sobota) ve starém bytě, mají zapálenou svíčku. Ta je však hned v dalším střihu o polovinu menší. O chvíli později má opět původní velikost. (DivX)
- Vladimír Menšík měl v době natáčení již astma a nosil si na natáčení kufřík s injekcemi. [Zdroj: Robert Rohál, Vítek Chadima - České zpívající filmy] (M.B)
Reklama