Režie:
Hynek BočanScénář:
Jiří StránskýKamera:
Ivan ŠlapetaHudba:
Jiří StivínHrají:
Jiří Schmitzer, Vladimír Dlouhý, Karel Heřmánek, Miroslav Noga, Leoš Suchařípa, Milan Šteindler, Jan Schmid, Vlastimil Venclík, Břetislav Rychlík (více)Obsahy(1)
Příběh z pera bývalého mukla Jiřího Stránského a dnešního předsedy PEN-klubu je situován do 50. let a uranového lágru politických věznů na Příbramsku, kam po pádu stalinského kultu přichází na konci roku 1958 coby vězeň bývalý náčelník Hlavní správy nápravných zařízení plukovník Dobrý. Téma soužití bývalého hlavního "bachaře" a politických vězňů v bolševickém koncentráku posloužilo tvůrcům k nadčasové úvaze o možnosti (či nemožnosti) odpuštění a smyslu spravedlnosti. Snímek bohužel nesplnil očekávání - především pro svou syžetovou řídkost a nedostatečné vyklenutí dramatického oblouku včetně přirozené gradace příběhu. Příjemné jsou naopak kamera a herecké obsazení, tvořené doslova plejádou špičkových českých herců. Představitel jedné z hlavních rolí - Jiří Schmitzer byl roku 1997 oceněn Českým lvem. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (156)
Nemám ráda Stránského sebelítost, která ho neopouští ani ve velmi požehnaném věku. Bočan se stal již dávno takovým tím televizním režisérem, co scénář nezkazí, ani mu nepomůže. Zlí jazykové by mu s nádechem opovržení vmetli do tváře, že je ubohý rutinér. Navzdory těmto negativům se podařilo hercům a Stivínovi stvořit celkem zajímavý film. ()
V komunistickém lágru 50. let se po odhalení stalinského kultu ocitá mezi vězni v uranových dolech muž, který rozhodoval o jejich životě a smrti, velitel trestaneckých zařízení. Situace, v níž se stává bývalý věznitel spoluvězněm, vytváří prostor pro svědectví o době ale i pro zamyšlení nad obecně platnými otázkami viny a odplaty, otázkami univerzální odpovědnosti. Stejně jako hrdinové filmu, byl i autor předlohy Jiří Stránský dlouhá léta muklem. Nepřesvědčivé herecké výkony, nablblý scénář, slabá realizace. Film, který si hraje na silné téma, ale jen hraje. Ukrutně hloupě vyznívá celá řada scén, ať už třeba zavalení jednoho z trestanců evidentně polystyrenovými balvany, nebo otřesné repliky, například od Krampola. Ani jednoho herce není možné pochválit, snad jen vyzáblý Schmitzer naznačoval, jak to mohl být zajímavý film. Jenže není. 40% ()
Ťažko povedať, prečo Bumerang nedostal a stále nedostáva toľko pozornosti, koľko by si zaslúžil. Možno je to aj preto, že v Českej republike a nakoniec aj v tej našej radšej sledujeme z obdobia socializmu "hřejivé komedie". Bumerang sa nesnaží ísť takpovediac od začiatku na plné obrátky, napriek tomu si vychutnávame temnú atmosféru lágru a v záverečnej tretine sa dostávame aj k fáraniu a tam je už tá atmosféra aj dramatická zložka poriadne hustá. Celý film si viac menej kradne pre seba Schmitzer, ale nesklamali ani ostatní, potešila ma aj menšia úloha Mira Nogu. ()
70%. První polovina: v lágru je pěkná nuda. Film taky. Druhá polovina: Schmitzer odmítá po večerce vstát z postele, velitel tábora Šteindler za ním přijde a jejich rozhovor je to nejlepší z celého filmu. Nakonec sfárají do uranového dolu (Schmitzer, Dlouhý, Heřmánek) a zas tak moc se toho nestane. Nebýt té scény, byly by to tři. ()
Bol som až neprimerane zvedavý na film, o ktorom som nič nevedel a bol som za svoju zvedavosť spravodlivo potrestaný. Taký námet, také možnosti a výsledok je priam hrozný. Okrem toho také filmy budú ešte nejakú dobu potrebné, aby prekryli socialistických nostalgikov, ktorí pripúšťajú iba ojedinelé chyby v inak bezchybne fungujúcom systéme. Bočanov film nemal byť nakrútený. Dokonca ho považujem tým, že premárnil dobrú príležitosť, za škodlivý. Film nemá atmosféru, divák dosť ťažko zisťuje, čo mu chce film vlastne povedať, obtlstlí a pre tento film úplne nevhodní herci iba predstierajú že hrajú. Schmitzera každý chváli a právom. Ale jedna lastovička ... Vlastne ani neviem, prečo som od Bočana očakával dobrý film, keď on s nimi skončil už v šesťdesiatych rokoch. ()
Dívat se na zlé komunisty a neviné oběti v podání ohraných herců je pro mě nuda. Tisíckrát hodnotnější je pro mě seriál - Neznámí hrdinové. ()
36. LFŠ UH 2010 - ZVLÁŠTNÍ UVEDENÍ - Minulost za zdí (Bumerang / BOOMERANG / Bumerang) ()
Tak neskutečně brutální a depresivní film,že se ani nedá skoro dokoukat.Beznaděj,bolest,utrpení,nespravedlnost...ale i čest a odvaha.Kdo přede mnou někdy řekne,že za komančů bylo líp,nebo že je volí,vlastnoručně ho rozmlátim na atomy a ještě mu poseru hrob.Děda byl malíř,kterýho vyslýchali pořád,protože nebyl ve straně a tátu kvůli tomu nenechali studovat strojní průmyslovku a musel na učňák tiskaře.....grrrr i hate fucking comunist! ()
Hynek Bočan dokáže atmosféru uprostřed lágru zachytit věrohodně. Herectví všech zúčastněných je přesvědčivé. Podobně jako ve filmu Kousek nebe je zajímavá scéna se psy - jejich proměna z krvelačných šelem v beránky. Na rozdíl od oficiálního textu distributora (!) si nemyslím, že by příběh utrpěl syžetovou řídkostí a nedostatečným dramatickým obloukem. Naopak Jiří Stránský svou povídku upravil do filmového formátu, který rozhodně drama nepostrádá. Zajímavá je symbolika jmen (SVOBODA - PŘÍHODA - DOBRÝ...). ()
Od začiatku až do podstatnej časti stopáže nám text v obraze popisuje totožnosť, bývalú profesiu a trest jednotlivých odsúdencov, keď sa prvýkrát zjavia na plátne, čo pôsobí, ako keby nás čakal ich dôkladný psychologický portrét. Film je však krátky a stručný, kvôli čomu sa s niektorými z "predstavených" stretneme už potom len v pár scénach. Takže detailné informácie o nich hádam ani neboli potrebné. Stačili by úvodné a záverečné riadky, ktoré mali z celého filmu žiaľ asi najväčšiu intenzitu. ()
To ještě Češi točili zajímavé a dobré filmy. I když tohle téma asi nemůže jen tak zklamat. Silný scénář, parádní herectví (Schmitzer, Dlouhý), pro mě jeden z nejlepších porevolučních filmů. ()
Hodně přesvědčivý a trochu zapomenutý film, ve kterém si zahrálo mnoho skutečných herců. A téma je více než závažné. Komunistická zvůle a realizace jejích představ o narovnávání či "uklízení" nepohodlných lidí socialistickému režimu v padesátých letech do lágrů, ne nepodobných nacistickým koncentrákům. Doba to byla nesmyslně krutá, na kterou by se nemělo nikdy zapomenout, zejména v období voleb. ()
Jeden z nejlepších filmů devadesátých let a já jsem jej viděl až v roce 2015. Nicméně jsem si téměř jistý, že bych jej v roce 1996 nevnímal v tolika souvislostech jako nyní. Jiří Schmitzer předvádí životní výkon a obdržel svého nejzaslouženějšího Lva - scéna s propašovaným jídlem pro mě zůstane nezapomenutelnou. Zaujalo mě, že se ve filmu objeví několik vyloženě komediálních herců (Šteindler, Krampol, Vladyka) a film tím nijak neztrácí, právě naopak. A nemohu se nevyjádřit k hudební složce - Beethovenova 7. symfonie mi ještě teď zní v uších. Jen jsem ji filmově měl spojenou pouze se snímkem Ony, což je diametrálně odlišný film. Bravo, pane Bočane a pane Stránský. ()
Výborný film, který zdobí plejáda výborných herců v čele se skvělým Jiřím Schmitzerem, který nám ukazuje, co v něm je, jako vždy úžasným Karlem Heřmánkem a bezchybným Vladimírem Dlouhým v roli "toho vzadu". ()
Jeden z mála filmových počinů, který se bez příkras pokouší o vyrovnání se s komunistickým režimem. Atmosféra lágru byla správně tíživá, psychologie fungovala na jedničku a herecká sestava na čele se Schmitzerem v životní roli neměla chybu. Pokud tedy nepočítám Šteindlera s Holubem, kteří si asi spletli filmy.Problém Bumerangu je, že u nás si lidé bolševické zločiny připomínat příliš nechtějí a z toho pramení i neoprávněná nedoceněnost. ČT by se měla pochlapit a alespoň občas film zařadit do programu, nemluvě o tom, že by se měl dostat i do škol. 85% ()
"Stejně mě sereš !!" - "Tak jsi mě měl tenkrát v tom závalu nechat !!" ()
Tak na tento film sa vždy rád pozriem. Jiří Schmitzer podáva skvelý výkon. ()
V komparsu hraju já a můj táta. Byl jsem pár dní u natáčení. Z herci byla sranda, mimo kameru. Zvlášť Vladyka a Krampol to jsou čísla. Film na pět hvězd není, ale ty čtyři si zaslouží. ()
ne moc podařený trénink na spolupráci Stránský Bočan ale země se už vyvedla deda :-)PS to byla příprava na Zdivočelou zemi:-)doporučuji film: https://www.csfd.cz/film/8826-jen-o-rodinnych-zalezitostech/komentare/ tam si jdou komouši po krku ten nemá chybu deda :-) ()
Relativně nenápadný film, dnes možná dokonce trochu pozapomenutý (kdy ho vůbec naposledy reprízovali?), ale za mě - a teď mě berte s rezervou, nesestavoval jsem si žebříček - zřejmě nejsilnější porevoluční film o zločinech komunistického režimu. Podpořeno je to najmě tím, že scénář filmu vychází z autentických prožitků Jiřího Stránského, který v padesátých letech zakusil realitu pracovního tábora a uranových dolů na vlastní kůži. Film má taktéž výborné obsazení (J. Schmitzer, V. Dlouhý, K. Heřmánek, v menších rolích kupř. S. Zindulka nebo L. Suchařípa), exceluje především Jiří Schmitzer v roli férového vězně Svobody (sic!). Nenechte se však mýlit, že snímek funguje pouze jako "zúčtování" s jednou z temných kapitolách našich novodobých dějinách, jeho "tázání se" po smyslu odpuštění odkazuje k něčemu daleko obecnějšímu. 75 % ()
Reklama