Režie:
Hynek BočanKamera:
Ivan ŠlapetaHudba:
Petr SkoumalHrají:
Vlastimil Brodský, Josef Kemr, Petr Čepek, Jiřina Bohdalová, Emma Černá, Klára Jerneková, Karel Heřmánek, Vilma Cibulková, Jan Hartl, Pavel Fiala (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Svérázný všeuměl Joska Platejz žije sám v nádherné krkonošské chalupě. Přestože neustále tvrdí, že nikdy nikoho nepotřeboval, nepotřebuje, potřebovat nebude a nejlepší je být sám, snaží se sám nebýt. Proto vyvařuje partě dřevařů, přátelí se s hajným Fandou a učitelem Kroupou a touží po návštěvě svých dětí, které žijí s rodinami v Praze a nikdy za ním nejezdí. Když je sám navštíví, zcela zjevně mají zájem pouze o jeho peníze a chalupu. Zeť Lojza s kumpánem ho dokonce přepadnou a chtějí ho okrást. Naštěstí se včas objeví mladý dřevař Jarda, který útočníky přemůže. Příliš šťastně nedopadne ani setkání s pohlednou padesátnicí Helenou, do níž se Joska bláznivě zamiluje. Netuší, že je to protřelá podvodnice, která ho chce připravit o peníze. Naštěstí jeho smutek nikdy netrvá dlouho, protože má nejen šťastnou povahu, ale také schopnost vzdorovat ranám osudu. (TV Nova)
(více)Recenze (143)
Skoro se zdá, jako by byla mimořádnost tohoto Bočanova filmového opusu tak trochu dílem náhody, ale třeba je to mýlka. Nedá se totiž přímo říci, že by šlo o výrazný režijní počin a ani kamera není nikterak převratná, i když jistě neurazí. Obojí působí dosti průměrně a jistě by bylo možné najít, například v seriálové v produkci tehdejší ČST, leccos podobného. Vysloveně pochválit nelze ani scénář, který působí dosti literárně, nepravděpodobně a vykonstruovaně. Přesto je v tomhle filmu něco, něco těžko definovatelného, co jej činí mimořádným... Asi je to především dáno účastí celé plejády skvělých herců, obsazených navíc takovým způsobem, že mohli do své postavy vložit až nečekaně mnoho ze sebe samých, do značné míry ale také jde o šťastnou kombinaci velmi hořkosladkého humoru a takové té tiché všednodenní melancholické tragiky. Přes všechnu nepravděpodobnost a vykonstruovanost je tak "na paty se lepící smích" nakonec filmem moudrým a hluboce pravdivým. Tenhle v pomalém tempu vyprávěný opus si tudíž vnímavého a citlivého diváka rozhodně získá a zadere se pod kůži až nečekaně hluboko... Celkový dojem: 85% Zajímavé komentáře: Radek99, Pohrobek ()
Na Voyo jsem objevil tento nenápadný a příjemný snímek, hořkou komedii s vynikajícím Vlastimilem Brodským v titulní roli. Postava Josky mi vzdáleně připomínala Babí léto, nejvíce asi tím, jak celý film ovládne. Nádherné krkonošské scenerie, vynikající pokrmy, které Joska připravuje dřevorubcům a humor střídající se smutkem a melancholií vytváří dohromady kompaktní celek. Hynek Bočan byl po pohádce S čerty nejsou žerty na té správné vlně a přidal do české kinematografie tuto dnešním slovníkem dramedy. Nejvtipnější scéna - Joska s doutníkem ve vaně u svého syna. ()
Čekal jsem teda něco jinýho. Tady je v žánru uvedeno "komedie", navíc i podle názvu jsem tak nějak předpokládal, že se u toho člověk zasměje. Ale tohle mi teda moc jako komedie nepřišlo. No možná chvílema by se to dalo považovat za hodně hořkou komedii. Rozesmála mě snad jediná hláška: "Až mě pustěj z vězení, tak ty už budeš prdět do hlíny." Je to takovej obyčejnej film ze života, spíš smutnej. Pro mě celkem průměr... ()
Nejbrodštější možný Brodský ve své obvyklé podobě a formě jako svérázný samotář s kupou nápadů, chutí do nových činností, přesvědčením o vlastních schopnostech, ale přesto též s těžko vysvětlitelnou a popsatelnou skepsí z osamělosti a také z nezastavitelného stárnutí. Člověk, který si většinu ze svých trablí zavinil sám, ale nebyl by to on, kdyby jimi netrpěl. Člověk, který se rozešel ze svou rodinou, a zařídil si svoji vlastní z lesních dělníků a hajného. Člověk, který by ještě rád nalezl velkou lásku, ale dobře si uvědomuje, že pravděpodobně je na ní příliš starý. Ale hlavně tato vlastně autobiografická postava pana herce Vlastimila Brodského netrpí žádnými ohavnými rádobysymbolizujícími rysy, které tak často úplně dělají z obyčejných lidí "hrdiny" a "velké lidi". Ani náznak nepřirozeného patetismu, falešné nostalgie a zastírajícího sentimentu! Jednoduchý, a proto tak složitý a pravdivý člověk! ()
Melancholickou náladou je protkán tento klidný příběh stárnoucího kutila a samotáře, který touží po společnosti na své zastrčené chaloupce v podhůří Krkonoš. Vlastimil Brodský předvádí standardně nadstandardní skvělou práci při ztvárnění naivní role Jozky Platejze a sekunduje mu při tom plejáda nezapomenutelných skvělých herců. Nejlepší kus tu ale zahrála, překvapivě, Jiřinka Bohdalová, která naprosto přesvědčivě vdechla život své prohnané postavě. Obědy pro dřevařskou partu, rozmluvy nad viržinky Borodiové a věčné peripetie se ženami, to vše zosobňuje hořkosladký klenot. Ač smutný, přece veselý je tenhle film s nádechem nostalgie a tragické skutečnosti lidského bytí a nebytí. Rozhodně patří k české klasice, kterou je třeba vidět. 80% ()
Galerie (3)
Zajímavosti (6)
- Hynek Bočan nenamítal nic proti případné improvizaci: „Před realizací filmu jsme si řekli, že jakákoliv improvizace v duchu zaměření scénáře je vítána, že my za kamerou jsme připraveni psychicky i fyzicky na všechna dílčí vybočení od litery scénáře. Taky se to několikrát stalo…“, prohlásil. (Duoscop)
- O tom, že hlavního hrdinu ztvární Vlastimil Brodský, měl režisér jasno hned od počátku. Proto ho také spolu se scenáristou Pavlem Fialou přizval k psaní scénáře, aby do něj vnášel vlastní návrhy a podněty, a upravil si dialogy podle svých představ. (Duoscop)
- Joska (Vlastimil Brodský) na konci říká příslušníkům VB, že je dobře, že Helena (Jiřina Bohdalová) nekoupila Trabanta, kterého chtěla původně. Koupit by ho ale ani nemohla, protože auta této značky se do ČSSR přestaly dovážet v roce 1984, tedy dva roky před natočením filmu. (cundak)
Reklama