Režie:
Michael ČechScénář:
Petr KoubekKamera:
Jozef HalászÚčinkují:
Václav Kopta (moderátor), Václav Marhoul, Helena Třeštíková, Viktor Tauš, Petr Kolečko, Jan Prušinovský, Ivan Trojan, Václav Neužil ml., Jan Hřebejk, Miroslav Krobot, Klára Melíšková (více)Obsahy(1)
Václav Kopta uvádí přímý přenos slavnostního předávání výročních filmových cen z pražského Rudolfina... 27. ročník předávání výročních cen České filmové a televizní akademie Český lev proběhne opět ve slavnostním stylu ve Dvořákově síni pražského Rudolfina. Šanci získat letos ocenění mají tvůrci 17 nominovaných filmů z celkem 64 celovečerních hraných, animovaných a dokumentárních filmů, uvedených do distribuce v roce 2019. O sošku Českého lva se filmy utkají v 15 kategoriích. I letos budou udíleny ceny za televizní tvorbu, a to ve dvou kategoriích. Filmovou tvorbu roku 2019 podpoří i předávající, kteří jsou spjati právě s filmy a seriály loňského roku. (Česká televize)
(více)Recenze (35)
Už druhý rok po sobě jsem předávání nejprestižnějších tuzemských filmových cen stihnul a už podruhé vše probíhalo (téměř) stejně. Samotný průběh večera nebyl opět nijak ozvláštněný, aby se všechna předání stihla do dvou hodin, se nelenilo a jen zvalo a předčítalo a předávalo. Změnu přinesly až na přehršel cen pro Nabarvené ptáče (viděl jsem zatím jen polovinu filmu) správné nominace a ještě správnější výhry valné většiny cen. Kromě nadržování filmu pana Marhoula jsem se ještě příliš neztotožnil s cenami pro unylé Staříky, jinak už nemám co vyknout. ()
Ani fatální prohra, ale ani žádná velká výhra. Ale proboha, který zhovadilec vymyslel, že se máme celou dobu jen koukat na záběry nominovaných postávajicích v kulisách, místo abychom viděli ukázky třeba střihu a kamery, to nepochopím. A taky by akademici mohli být občas trochu odvážnější ve svém výběru. Jsme malý trh a nějaká diverzita cen ve prospěch více filmů by prospěla. ()
Takže jako každý rok, stejně jako poslední cca tři, čtyři roky, zase a znovu se ptám - jaký má smysl dělat přenos z filmových cen, bez medailonků k jednotlivým počinům a hereckým výkonům? Z jakého důvodu je lepší zvát na pódium naprosto neznámé tváře a vyptávat se jich na nesmysly, místo alespoň několika sekundové ukázky k nominovaným? Dokážete si takhle třeba představit Oscary? Jako, že by se ke každé kategorii přečetla jména za sebou jak seznam a pak by se z nich vyhlásil vítěz? Seznam jmen si přece každý může sám přečíst na internetu po skončení pořadu a ušetří si tak tyhle příšerné dvě hodiny nudy s nulovým a jako vždy nevýrazným Koptou a děsnými Tata Bojs. Když dělal České lvy ještě Vachler, tak byl večer sice občas trapný díky podivným moderátorům, ale zato byl prošpikován ukázkami ze všech kategorií. Byla to oslava filmu, kde si každý divák mohl udělat alespoň malinkou představu o hereckých výkonech, scénografii, hudbě, maskách, zvuku, scénáři atd. Čeho je to ale oslava nyní? Čtení jmen a trapných rozhovorů na pódiu? Opravdu každý rok horší a horší... ()
Poněvadž český film a jeho novou tvorbu je těžší dohonit, tak beru Českého lva tak trochu jako pořad, který by měl zároveň doporučit a upozornit na výjimečné české tvůrce. Tím honěním jsem měl na mysli nikoliv sexuální podtext, ale sice to, že mnohé z filmů do dnešních dnů nebylo možné vidět jinak než v biografu. Nicméně alespoň vím čemu bych mohl věnovat pozornost. Co se týče show jako takové, tak Kopta nestropil žádné extempóre, ale zase na druhou stranu příliš nebavil vtip. Nebo jen suše. Za posledních X let se mě líbila grafika Českých lvů, taková modře barevně laděná jako lidové umění z Moravy. Tatabojs nedostali tolik prostoru takže mám takový polovičatý dojem. Úplně marný pořad nebyl, ale co extra hodnotit na výsledcích filmů,? Snad jen vtip a když vyhraje váš favorit. ()
Bylo to svižný, důstojný, Tata Bojs coby doprovodná kapela byli výborní. Proto jsem nerozuměl tomu, že bylo v publiku tolik zasmušilých a znuděných lidí. Čemu jsem naopak rozuměl, byla ta sada cen útěchy pro Nabarvené ptáče. Není to fér, ale na to už jsem si ve spojení s Českým lvem zvykl. ()
Důstojná oslava českého filmu. ()
Když to vezmu od konce, tak pro moje gusto nemohly vrcholné kategorie dopadnout špatně. Marhoulovi jsem toho Lva přál z celého srdce a to nejenom proto, že je Nabarvené ptáče úctyhodně vyprodukované, ale i proto, že je to kvalitní film s důležitým poselstvím v duchu Vláčilových či Kachyňových snímků ze šedesátých let s neuvěřitelnou kamerou i dnes oceněného Vladimíra Smutného. Nicméně ve mně zavládl nepatrný stesk kvůli Staříkům, které subjektivně řadím v kontextu letošní tvorby výše, ale jak říkám za Marhoulovu odvahu, píli a mistrovství nemám důvod cítit až extrémně přehnané rozhořčení. ------ Abych si odbyl sérii dojmů z ocenění, tak pouze ve zkratce. Nesmírné štěstí ve mně zaplálo při ocenění obou pánů herců Mrkvičky a Schmitzera ze Staříků, dále pak při Lvu pro Terezu Voříškorambu, či scénář Jiřího Havelky za Vlastníky a extrémním způsobem rozsvítil můj večer Viktor Tauš s jeho Vodníkem, jemuž ocenění dopravil herecký ansámbl Dejvického divadla, i s herci jemu zaslíbenými a se skokem do náruče Vaška Neužila. To bylo pro mě emotivní, neboť ty lidi úplně miluju a především miluju jejich práci, to bylo prostě symbolické. ------ Nemohu mít příliš výhrad ani k samotnému průběhu večera, o němž by ve své podstatě měl být samotný komentář především. Václav Kopta mě už podruhé přišel docela dobrým průvodcem, držel svůj styl a i poměrně pěkně reagoval na odpovědi některých předávajících. A už podruhé nás vtipně provedl společně s tvůrci filmů loňskou filmovou nabídkou. Nicméně mi chvílemi nesedí jeho styl humoru, při kterém se asi nejlépe projevil až v samotném závěru, kdy diváky zmatené nějakým předáváním uklidnil, že další díl Peče celá země upečou příští týden. --- Celým večerem se linula poměrně příjemná atmosféra, kterou nenarušilo žádné extrémně podivné vystoupení, naopak večer pozvedli např. nakažlivě rozesmátá Klára Melíšková, nebo Jiří Havelka nejprve předávající a poté děkující sousedce z přízemí, a až na malé drobnosti o nezávislosti ČT se neudál ani žádný politický agitační projev. Hudbou letošní ročník podbarvily Tata Bojs a to jako supr fajnově. Takže vcelku ročník, který mě nenaštval a to už vlastně podruhé za sebou, takže to vypadá, že České lvy mají v podobě Marka Najbrta jako kreativního producenta docela solidní jistotu. Ani letos si všem neodpustím mírnou kritiku, kterou už píši asi minimálně už potřetí. Absence medailonků u nominovaných mi přijde čím dál nepatřičnější. Ano, lze namítnout několik věcí, ředitel Dvořák by asi řekl, že si na ČT1 v sobotu večer nemohou dovolit dát Kolju až na 22:45. Za druhé by se také dalo říci, vždyť to máte na internetu, tak se tam na ně můžete podívat. No to je sice všechno pravda, ale jako divák znalý všech filmů se dovedu vžít do situace, kdy se na to dívám i jako neznalý divák. A tento divák by měl mít právo na to, se seznámit s tím, proč jsou daní tvůrci nominovaní a za co. Výčet jmen a obličejů se obávám není úplně šťastná volba. A pokud se přímý přenos vysílá na první programu ČT, tak bych full service očekával a pro slavnostní večer žádal bez servítek. Jinak se klidně mohou České lvy vysílat na ČT2 či ČT Art, kde si ho najdou pouze filmový fanoušci, kteří tyto medailonky nepotřebují. --- Ale dobrá, toho negativna prostě každým rokem ubývá a to je vcelku dobře pro nás pro všechny. 70% () (méně) (více)
V pohodě večer, pěkná scéna, krásná cena, Kopta mně osobně nevadí nikdy, luxusní Tata Bojs- konečně důstojná hudební ozdoba slavnostního večera, kvalita se nezapře (Vladivojnu a její psychadelickej nevkus jsem ještě nevydejchal), ocenění po zásluze, snad jen v hlavní mužské herecké roli bych cenu udělil všem. Letos všichni nominovaní předvedli výkony, které se mi moc líbily všechny. Spokojenost. ()
Besídka, kde si angažovaní umělci předávají navzájem ceny a medailí nejvyšších se dočkají ti, kteří přes rok nejlépe agitovali, aby přivedli nevzdělané starší spoluobčany z venkova na to správné politické myšlení, jsem si letos nenechal ujít. Je tedy pravdou, že jsem přepnul až v průběhu, ale řekl jsem si, že si zahraji takovou hru. Až se objeví na obrazovce někdo, kdo je mi sympatický (anebo k němu nemám aspoň vyloženě negativní vztah), tak si udělám čárku. A protože Mrkvička nedorazil a stoletého skauta nepočítám, poštěstilo se mi to až u Schmitzera. Jinak by mi vyschla propiska. V rámci stranické agitace dle očekávání získal nejvíce ocenění Marhoulův pokus o velkofilm, na kterém si chtěl vydobýt aspoň trošku té světské slávy, leč k tržbám mu nepomohla ani masivní propagace, proti které byl Titanic bezvýznamný film o jakési říční kocábce. Hodně cen získala také divadelně stylizovaná televizní inscenace o domovní schůzi, která ale spíše než do kin patří do kategorie televizních jednohubek typu Bohouš nebo Svědkyně (což nemyslím jako urážku, mně se Vlastníci moc líbili). Jinak, scéna na pódiu byla slavnostní, moderátor byl pěkně oblečen, takže nějakou slavnostní atmosféru to mělo. ()
Dobře zvládnutý večer, Kopta důstojný moderátor, skvělí Tata boys a oproti minulému roku vidím zlepšení. ()
Asi přestanu platit koncesionářské poplatky. Moc by mě zajímalo, jestli si vítězný film na sebe vydělal těch 160 miliónů co stál, protože je celkem tragikomické sledovat tu naší rádoby hereckou partičku, která by pravděpodobně bez dotací od státu (respektive z daní pracujících lidí) pomřela hlady. Vážená ČT, můžete prosím už konečně začít produkovat něco kvalitního ?Když totiž zcela náhodou vidím v televizi nové počiny, vždycky mě přepadne naprostá beznaděj a marnost. Děkuji. ()
70 % ()
Vyhlašování 27. ročníku se konečně téměř obešlo bez trapných scének…No sláva, že to trvalo!! Připomínkou horších ročníků byl Pan Vrána (brrr, otřesné…) a také předávání cen p.Kallistovi. Naštěstí v přímém přenosu na cestě pro lvíčka za celoživotní přínos kinematografii neupadl. Ale moc nechybělo, cesta z hlediště na pódium ho evidentně stála mnoho sil a na galantní pomoc milé hostesky by si zcela jistě nestěžoval. Mělo se na to pamatovat při zkoušení, takhle to připomínalo kruté postřehy, které máme tak rádi třeba z filmu Hoří má panenko apod. Tatabojs jako „hudební vložka“ byli fajn. Přinesli příjemné oživení, i když občas byli dost při chuti a nechtělo se jim přestat. Také oceňuji, že režie přenosu při záběrech do hlediště přestala cca v druhé hodině zkoumat, jestli se Jitka Čvančarová v zelené róbě stále tváří jako nasraná sfinga. Asi se tak tvářila do konce, ovšem v první hodině těch záběrů na ní bylo tolik, že už to nebylo zábavné. Václav Kopta odmoderoval s lehkostí a zase o jeden rok do zapomnění odsunul někdejší křečovité pokusy o „vtipné“ moderování ve dvojcích-trojicích s Tomášem Sokolem například. Oceněným ceny přeji, představené filmy a další díla ukázaly sympatický průřez tvorbou českých tvůrců v posledním roce a že bylo na co koukat! Osobně jsem doufal, že si akademici alespoň v nominacích vzpomenou na Martina Hofmanna a že se výraznější pozornosti dostane Zkáze Dejvického divadla. Ale co naplat, akademik nejsem…. ()
Koptu už nééééé!!! :-( ()
Vždy sa rád pozriem na prenos Českých levov, no len kôli tomu, že mám rád filmy. Inak, nie je dôvod sa na to pozerať. Českému divákovi možno stačí ten 30 rokov starý humor, nemoderná scéna na pódiu. Jednoducho zastaralé. Bez inovatívnych prvkov. Atmosféra taká, akoby bolo vopred jasné, kto bude víťaz. Chcelo by to istú noblesu. Tento program teda opäť ničím neohúril a zachoval si iba svoj štandard. ()
Reklama