Obsahy(2)
Kontroverzní japonský režisér Takaši Miike je tvůrcem tohoto znepokojujícího hororového filmu o ovdovělém producentovi, který se rozhodne zorganizovat konkurz na svou potenciální novou manželku. Mezi mnoha uchazečkami zvláště vyčnívá především jedna - rozkošná bývalá baletka oblečená v bílé. Vdovec je jejím záhadným půvabem zcela fascinován a nemůže uvěřit vlastnímu štěstí, dokud se svou budoucí nevěstou nezačne zabývat podrobněji. Detaily z jejího osobního života do sebe tak úplně nezapadají, nohy má zohyzděné řadou ošklivých jizev a Aoyama až příliš pozdě zjistí, že lidé v jejím okolí mají ve zvyku záhadně mizet. Když v jejím obýváku objeví spoutaného muže s uříznutým jazykem a chodidly, usoudí, že ona dívka patrně nebude ženou jeho snů. (Cinemax)
(více)Recenze (235)
Nudna prehliadka zvrhlosti a uchylaren japonskeho chlivaka Takasi Miikeho. Jo, jo - stale tvrdim : Exploitation/Hixploitation ma len maskovat scenaristicku bezradnost a rezisersku neschopnost. Miikeho neznasam otvorene. 5 % ()
Já tomu Miikemu nerozumím. Dřív jsem od něj viděl povedenou absurdní komedii Katakurike no kófuku, která se mi od něj asi jako jediná líbila a Zmeškaný hovor, který mi zase přišel až moc průměrný. Ale nedávno jsem od něj viděl Aku no kjóten a teďka Konkurs a zaráží mě, jak to má divně podobné schéma... Konkurs naštěstí nemá tak za hlavu přetažené a jen na efekt hrající finále, takže mi tolik nevadilo a i ten delší úvod, který je vlastně jen víceméně obyčejné romantické drama, mi přišel mnohem zajímavější. Ale to schéma je fakt podobné - většinu filmu sledujeme relativně normální film, který se ale v poslední čtvrtině (u Aku no kjóten to byla celá druhá polovina a o to to bylo horší) změní v něco naprosto jiného a totálně ujetého, co vše předchozí zničí. Je škoda, že tu není žádná psychologie postav, díky které by ty tři třetiny fungovaly ještě lépe, protože jinak mě bavily a docela i napínaly a to hlavně záhadou okolo Asami, která je už od první scény, kde se objeví, strašně zvláštní a vše následující to jen potvrzuje. Bohužel je taky až moc předurčené dopředu, že Aoyama myslí spíš penisem než hlavou a tak prostě nepřijde na to, že je s ní něco špatně. Ale jinak ano, do téhle doby mi ještě Konkurs přišel zajímavý, ale pak přišla poslední půl hodina, která je opravdu někde úplně jinde než zbytek filmu a i když jsem ji pořád dokázal brát, dost mě vytočily poslední scény. Odbočka typu "byl to jen sen" je laciná vždy a všude, jen je to horší, když se to ukáže jako pravda (což tady naštěstí ne), ale o dost víc mi vadí ta nesmyslná poslední scéna, která si hraje na přesah, ale ve skutečnosti nedává smysl a dělá z toho zvratu jenom velký blábol, který asi svědčí jen o tom, že Miike nevěděl co s tím námětem dál. SPOILER Jestli ho fakt brala jako jediného jiného chlapa, na kterého v životě narazila, tak proč ho pak proboha mučila jako ty ostatní? KONEC SPOILERU. Já nevím, třeba mi něco uniká, ale tak chytré, jak zde někteří píší, mi to fakt nepřijde. Spíš jako taková průměrná, docela ucházející japonská blbinka, ve které z nějakého důvodu spousta lidí vidí cosi, co v tom ani není. I když teda jo, teoreticky to má nějakou feministickou myšlenku, kdybych to v tom hodně chtěl vidět, protože Asami by mohla být ikona všech feministek... a taky těch, kteří rádi BDSM. 3* ()
Dobře natočené, v podstatě celou dobu zábavné a děsivé také, poslední půlhodina je opravdu velmi silnou záležitostí... ale po dvou Miikeho filmech začínám mít dojem, že pan režisér je slušný mizogin nezakrávající svoji nenávist k ženám a že mu naopak dělá velikou radost ujíždět si na bolesti, nejlépe na pomalém zarývání jehliček do bolestivých míst v těle... Takže jedna dolů za pomalý rozjezd a druhá za celkové vyznění... ()
Odishon je velmi dobrý zástupce svého žánru. Fanoušek asijských hororů ještě navíc musí ocenit koncept, který se dost vzdaluje dnes až moc ohraným dlouhovlasým duchařinám, které mají v Asii tak v oblibě. Některé scény na mě dělaly opravdu děsivý dojem - jako například záběry na Asami v jejím bytě, mrskající se useklý jazyk v temné místnosti či scéna se slepým pianistou... Co je však nezapomenutelné, je závěr. To "Kirii kirii kirii" mi ještě pak dlouho znělo v hlavě:). Herci jsou sympatičtí tak akorát, děj má náležité tempo a ani dlouhá stopáž mi v tomto případě kdovíjak nevadila. Zkrátka není se co divit, že Miike je na Západě považován za jednoho z nejlepších japonských režisérů. ()
Zamilovat se je tak krásná věc. Když protějšku dáváte najevo, že ho milujete, čekáte totožnou reakci či chování také od něj. Polibek, pohlazení nebo třeba jen úsměv. Ne však v tomto případě. Pánové jsou skrytí romantici a myslí si, že ženy budou přece ještě více romantické. Někdy se ale může stát, že narazíte na slečnu, která je trochu "jiná". Má jiná kritéria a hodnotí muže jinak, než bývá zvykem. Do poloviny to byl jeden z nejromantičtějších filmů, jaké jsem kdy viděl. Od poloviny se to změnilo na jednu z největších nočních můr. Krásný ženský půvab může skrývat i velmi nebezpečné myšlenky a činy. Šílený obrat, opravdu mě to překvapilo. "Hlouběji, hlouběji, hlouběji..." ()
Výborně natočený psychologický horror. Pomalý rozjezd, ale poslední půlhodinka...uff ()
SPOILER!!! (Ostatně stejně jako všechny jiné komenty. Pokud si človek nechce zkazit požitek z filmu přečetl bych si komentáře až po shlédnutí) Těžko hodnotit tento snímek, jelikož obsahuje dvě absolutně odlišné časti z nichž by si každá zasloužila markantně odlišné hodnocení. Tento film se totiž zpočatku tvaří jako špatná romantická komedie, ale druhá polovina filmu ukáže něco neuvěřitelného. Změní se do horového žánru, který se nebojí ukázat nechutnost, brutalitu a zvrácenost bez obalu a jakéhokoliv zastírání. Člověka tato nečekaná změna přikove do křesla a ten jen s otevřenou pusou kouká co se to tam vlastně děje. Prožitek je o to větší, že divák opravdu netuší, že by se něco podobného mohlo stát. To také svědčí o umění režiséra Takashi Miike, stejně jako scény s hýbajícím se jutovým pytlem, který ve vás celý film hlodá a na konci se vám konečně dostane opravdu nepěkného zjištění. 75% ()
Naprosto nemám ponětí, v čem by se mi to mělo líbit. Za tu trochu tortury na konci? Chápu dobu vzniku, ale na Asiaty sakra slabý. ()
Výborné.....Miike dokazuje, že krkolomné průlety napříč žánry mu jdou stejně dobře, jako sugestivní zobrazení explicitního násilí. Snové scény jsou výborné a místy se dostávají až k působivosti samotného Shinyi Tsukamoty, konkrétně jeho snímku Vital. Ačkoliv mi znejasňující pasáže přišly jako způsob, jak co nejefektněji vybruslit z okovů jednoduchého konceptu. ()
No tak to mi povězte, jestli tohle někdo pochopil. První dvě třetiny naprosto nekoukatelné a nudné - říkal jsem si, jestli to fakt má být horor nebo jenom sračka ze života. No a pak se cosi stalo, nevím co a najednou se tam začlo porcovat a já nevím, kde a co a proč. A myslím, že nikdo. A myslím, že to tam ani není nijak vysvětlený. Prostě nasypem na diváka totální změť nesmyslnejch událostí a on už si to nějak přebere. A s trochou štěstí to ocení. Já ne. Oceňuju jenom hudbu u závěrečnejch titulků a vcítění se do paralyzovanýho chlapa, kterej je cupován a pak taky byl zajímavej organizmus ten (ta) v tom pytlu. No všechny japonky pro mě vypadají skoro stejně, takže když se tam začly střídat, změť se zamotala ještě víc. ()
the fak? pulka love napohodu pak konec dobra rezba..ale proc to kurva udelala atd a ty flashbacky wtf co doprdele kurva hajzl? bud totalni picovina nebo moc slozity na me...kdo me to vysvetli pls napiste zpravu..diky :) ()
Romanticka pohadka o chrabrem princi Aoyamaovi a tajemne baletce Asami zijici v zajeti bezhlaveho pianisty. Mozna byla chyba cist si komentare k tomuto filmu. Kdyz od zacatku vite kam film bude smerovat a jenom cekate na zde zminovanou explozi nasili, pak jde o celkem nudne drama ktere nema cim prekvapit.. ()
Sadlo mi to o niečo viac ako Ichi the Killer. Film má veľmi pomalé tempo a trpezlivo si buduje napätie a atmosféru, aby potom prišiel koniec, ktorý vás zarazí do kresla. Odporúčam si pred pozretím nezisťovať nič o deji (ale som v rebríčku dosť dole, tajže je asi už neskoro :-)) Chcel by som vidieť tvár človeka, ktorý by to pozeral nevediac o deji. ()
Dokonalý film. Nečtěte předem o filmu pokud jste ho ještě neviděli!!!! Vykašlete se projednou na názory ostatních a udělejte si názor sami :) V tomto filmu je lepší nevědět co vás čeká nebo naopak nečeká... Pokud jste film už shlédli, tak bych se rád podělil o svůj názor. *****spoilery***** Závěrečná mučící a halucinační část mi nepřijde jako jedinou myšlenkou filmu. Jednak mě bavilo sledovat první "romantickou" část, bylo to takové odpočinkové a přirozené. Podle mě velkým poselstvím filmu je velmi známe tvrzení, že "láska" vám prostě zamotá palici :) Kolega hlavního hrdiny cítil, že Asami prostě není ta pravá a snažil se svého přítele zachránit dokud mohl a rozmluvit mu to. Tak to v životě často bývá, ne? Něco podobného asi zažil nebo zažije každý z nás. Co je na tom teda za "poselství" když je to tak obyčejné? Poselstvím je to, jak tato obvyklá a nevýjimečná situace byla ve filmu vyobrazena. Přes hodinu sledujeme dění očima hlavního hrdiny a je nutné s ním souhlasit, že na první pohled na Asumi nic špatného není... Je prostě ideální dívkou. Totální vystřízlivění nepříchází během mučení, ale už během pádu na zem po vypití "nadrogovaného" drinku. V tu chvíli nejsme svědky halucinacím, ale spíše vyplavení nedávno pohřbených faktů a myšlenek. Slyšíme úryvky rozhovorů o týrání Asami v dětsví, které nám byly původně zatajeny, dozvídáme se o věcech, které hlavní hrdina vytěsnil z mysli, protože byl do Asami tak zamilovaný... Naprosto si ji zidealizoval. Idealizoval i sám sebe. Dozvídáme se o aférce s "hospodyní" a sekretářkou. Dozvídáme se, že byl u Asami doma a spatřil onen podivný pytel... Zde jeho mysl lehce dotvořila obraz z faktů, které se dozvěděl při hledání baru... zmizelý pán z hudební společnosti, přebývající jazyk a ostatní části těla nalezené v baru. Během této snové scény nesledujeme ani tak halucinace, ale dostává se nám odpovědí, které nám láskou zaslepená mysl hlavního hrdina zatajila. Celé je to podané excelentní formou, která podle mě ze všedního námětu dělá něco víc... Násilí a obzvlášť velmi velmi velmi nechutná "krmící scéna" jsou opravdu "šílené", ale potřebné. Tyhle "drobnosti" z té obyčejné myšlenky o nesprávné lásce a zaslepeném lidském chování, kdy člověk vidí na druhém jen to dobré... vás donutí se zamyslet. Možná vám přijde že není nad čím se zamýšlet. Možná se vám bude líbit jen to detabuizované násilí. Možná vás zaujme první - pohodová - část filmu. Možná vás to unudí k smrti... Tak jako tak si myslím, že tento film má co nabídnout. Pro mě... z mnoha důvodů pět hvězd. ()
Předpokládám, že každý kdo zvolí tento film, už předem ví do čeho jde. Tudíš první tři čtvrtiny filmu si můžete klidně dáchnout a o nic důležitého nepříjdete, maximálně tak o to, zda dění v poslední čtvrtině lze považovat za spravedlivé. Každopádně závěrečný koncert brutalit stojí za vidění a utvrdí, že ne všichni Japonci to mají v hlavě v pořádku. ()
Buñuel v záhrobí uznale přikyvuje. ()
Skvelý film od samého začiatku až po jeho koniec. Pravé japonské abnormálno, ktoré je smutné, strašidelné, napínavé a surové zároveň. Je tu všetko a nutnosťou je sa naň dostatočne pripraviť, nie ho brať ako obyčajný konzum. Ospravedlňujem sa, ale pri čítaní niektorých komentárov tu som mala pocit, že mám pred očami diváka typu JL, keď išiel pozerať film pre dospelákov u tlustého Josefa a stále čakal, čakal a lietali mu tam len samí svätí. Smutný fakt, keď si nevieme okrem čistej rezačky vychutnať aj psychologickú stránku filmu, ktorá je tu riadne strašidelná tým, ako veľmi môže byť skutočná. ()
Drvivá väčšina filmu je prachsprosté a nudné (melo)drama a posledných dvadsať minút taká light verzia série Guinea Pig. Ono v porovnaní s tou dramatikou čaťou pôsobí koniec fakt dosť brutálne, ale v skutočnosti to nie je nič moc a fajnšmekri to len odzívajú :) ()
Velké zklamání, ten film je nepochopitelně přeceňován. Ale masochisti si to asi užijou. A horror it is not. ()
Hodně, ale opravdu hodně, hodně pomalý začátek filmu, který si toto "tempo" drží cca déle jak hodinu a člověk jen čeká, zdali se tam tedy opravdu bude něco dít, jak napovídá už samotná informace, že se jedná o "japonský horor". Závěr, který je dost matoucí i prolínáním různých časových rovin ale diváka nakonci dost překvapí...tedy - no, všichni jsme čekali až se něco stane, ale asi ne to, že to bude podáno takovýmto způsobem...Trvalo mi určitou dobu, než jsem se po shlédnutí snímku mohla najíst...Kvůli tomu závěru má ten film u mě 2 hvězdičky.. :) ()
Reklama