Režie:
Larisa ŠepiťkoScénář:
Larisa ŠepiťkoHudba:
Alfred SchnittkeHrají:
Boris Plotnikov, Vladimir Gosťuchin, Anatolij Solonicyn, Ljudmila Poljakova, Marija Vinogradova, Larisa Šepiťko, Sergej Jakovlev, Alexandr Pjatkov (více)Obsahy(1)
Mezinárodně uznávané filmové drama z období 2. světové války patří k tomu nejpůsobivějšímu, co sovětská kinematografie vytvořila. Kniha Vasila Bykova, kterou do filmu převedla režisérka Larisa Šepiťková, umísťuje děj do Běloruska okupovaného nacisty. Důstojník Sotnikov a vojín Rybak se uprostřed kruté zimy vydávají na strastiplnou cestu za zásobami pro své kolegy-partyzány. Jejich cílem je malá vesnička, kterou však už předtím dobyli fašisté. Oba bojovníci padnou do zajetí a kromě nemilosrdného mučení musejí podstoupit také boj s vlastní morálkou a přesvědčením. A pohled do vlastního nitra se nakonec ukazuje mnohem bolestivější, než rány nepřítele. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (67)
Dobře natočený psychologický snímek, v tomto směru nemá chybu, avšak pokud to mám porovnat se špičkou v tomto žánru Jdi a dívej se, tak víc než 3 body dát nelze. ()
Povodne som dal 3*, kvoli rozvlacnosti niektorych scen, cim su Rusi priznacni, ale na druhy den objektivne, nakolko mi film nezchadza z mysle jednu pridavam. ()
Viděl jsem kdysi dávno ještě ve filmovém klubu. S kamarádem jsme se museli hned po odchodu z kina opít do němoty. Pak jsem film viděl ještě jednou po třiceti letech. Dodnes nechápu, jak se tehdá, ještě za bolševika, film do klubu propašoval. Morálně nekompromisní Šepiťková měla v SSSR velké potíže a její záhadná smrt při autonehodě dodnes nahrává spekulacím. Film je nevšedním zážitkem a navždy zůstane zapsán do zlatého fondu kinematografie. ()
Drsný, syrový film a podle mého názorů i jeden z nejlepších ruských filmů! ()
Logicky i v 77ém ideologicky i realisticky zatížené dílo -zde ovšem minimálně. Jinak jde o precizní výsledek, který se údajně (což si zaslouží) počítá k zhruba dvaceti nejlepším výtvorům sovětsko-ruské filmařiny. A Tarkovského A. Solonicyn ve vedlejší roli je téměř bezpochyby velmi výraznou obecně a nejvýraznější tváří tohoto, navýsost filmu. ()
Válečný film se silným psychologickým nábojem, který je navíc protkán závany ledového větru ruské zimy. Povedený snímek, který rozebírá charakter lidí odsouzených k smrti s možností si zachránit život za cenu zrady a ztráty svědomí. ()
Těšil jsem se na zajímavou psychologickou partii, režisérka upřednostnila rigorózní křesťanské podobenství s politickým přesahem. Od půlky filmu nemáme pochybovat o Sotnikovově kristovství, zatímco s Rybakem, jakmile naplnil svoji předepsanou jidášskou roli, nemáme mít slitování. Škoda. Filmařsky je "Vzestup" ovšem prvotřídní. ()
Reklama