Režie:
Jim SheridanKamera:
Jack ConroyHudba:
Elmer BernsteinHrají:
Daniel Day-Lewis, Brenda Fricker, Kirsten Sheridan, Eanna MacLiam, Cyril Cusack, Ruth McCabe, Fiona Shaw, Hugh O'Conor, Adrian Dunbar, Ray McAnally (více)Obsahy(1)
Skutečný příběh o životě, radostech a zázracích. Film Moje levá noha je mimořádně pravdivý příběh Christy Broxna (Daniel Day Lewis), muže s nekonečnou láskou, vášní a chutí do života, která překonává jeho těžký hendicap - ochrnutí. Ačkoliv jeho otec (Ray McAnally) se odmítá smířit s nemocí svého syna, paní Brownová (Brenda Fricker) ho přivítá do srdce její velké rodiny. Díky její podpoře a bojovnosti, se z něho navzdory ochrnutému tělu stane milý a prudce inteligentní člověk se zdravým smyslem pro humor. Pomocí prstů své levé nohy dokáže Christy zprostředkovávat svá slova, představy do něčeho co se vzápětí stává uměleckým dílem, nejprodávanější povídkou a básní...opravdovým triumfem nad osudem. (Bonton Home Video)
(více)Recenze (251)
Doslova neuvěřitelný herecký výhon Daniela Day-Lewise a jeden z nejsilněji působících světových filmů konce 20. století... Podobné filmy: Hlas moře, Skafandr a motýl, Uvnitř tančím, Už zase skáču přes kaluže ()
Viděno během Challenge Tour 2015: 30 dní se světovou kinematografií. Film číslo 23 - Irsko. V první řadě je to "one man show" a herecký nikoliv koncert, nýbrž megakoncert Daniela Day-Lewise. Tento herec nemá konkurenci ani mezi živými ani mezi zesnulými umělci. A nemusíme to dokládat čistě statisticky přes počet Oscarů za hlavní roli. Sledovat jej pro mne znamenalo mimořádný zážitek, jedná se o jeden z nejlepších výkonů v historii vůbec. Mohl bych tu pět ódy na Daniela ještě dlouho, napadá mě snad aktuální srovnání, pokud byl filmový svět u vytržení z Eddieho Redmayna, ano, v pořádku, Oscara si zasloužil, ale Danielův výkon je ještě stokrát lepší. Přehlídka všech emocí - vztek, rozrušení, radost, smutek, touha, něha, synovská láska, to vše Daniel ve svém repertoáru bravurně předvede a naprosto nejlepší a nejsilnější scénu pro mě představuje večerní posezení v restauraci. V mnoha scénách mi bylo až nepříjemně a současně jsem byl u vytržení z toho, jak to Daniel podává. Abych neupozadil další klady snímku, velmi se mi líbil výkon Brendy Fricker, vztah matka-syn je ve filmu tuze hezky vykreslen, režijně a scénaristicky je film taky zdařilý. Bravo, bravo, bravo! ()
Sheridanův snímek vtáhne do děje. Stylem vyprávění, výběrem jednotlivých scének, hereckými výkony, úsměvnými i dramatickými momenty. Daniel Day-Lewis (tehdy) znovu potvrdil nejen mimořádný talent, ale i chuť a odvahu k velkým hereckým proměnám. Nepředstavuje v těžké době plné předsudků totiž jen jednoho z mnoha dětí chudých irských rodičů, ale i přes své těžké tělesné postižení silného mladíka s bystrou myslí, nezlomnou vůlí i smyslem pro černý humor. Ač ho nejprve kdekdo považuje za ubohého idiota, naučí se malovat, psát (napíše autobiografický román – předloha tohohle kusu) i lépe mluvit. Jim Sheridan zvolil citlivé vyprávění, nezatěžuje diváka těžkými momenty (ač by mohl a některé diváky tím možná zklame), spíš občas sklouzne do blízkosti kýče, nicméně svým dílem určitě pomohl s představou o postižených lidech a jejich problémech. ()
Když jsem se díval na Moji levou nohu, vzpomněl jsem si na film Záře, co jsem viděl skoro přesně před rokem. A jak jsem tak začal o Záři uvažovat, zjistil jsem, že i když to je pouze rok, nepamatuju si vlastně skoro nic. Vím, že tam byl nějaký geniální pianista, co to měl v životě těžké a že ho hrál fascinujícím způsobem Geoffrey Rush, ale jinak jsem si nevzpomněl na žádnou scénu, co by mi zůstala v hlavě. A uvědomil jsem si, že s Mojí levou nohou to bude podobné. Je to dobře odvedená práce, ale nic, co by se mi opravdu zadřelo pod kůži. Příběh je odveden až příliš realisticky, což je pochopitelné vzhledem k tomu, že vznikl podle autobiografie, ale přesto musím říct, že dávám přednost snímkům s určitou uměleckou stylizací. Pokud přesto dávám čtyři hvězdičky, je to jednak kvůli bravurnímu výkonu Daniela Day-Lewise a jednak kvůli tomu, že příběh není černobílý a naštěstí nehraje na sentimentální notu - Christy Brown není ukázán jen jako chudák a oběť osudu, ale taky jako pořádně sarkastický a protivný paličák. ()
Ukážkový príklad, že sa to dá i bez vtieravého sentimentu, ktorý v podobných filmoch vie zabiť pocit čistej diváckej radosti. Mimochodom, reakcie spolunominovaných z oscarového ceremoniálu sú jedinečné: http://www.youtube.com/watch?v=-Z1E75hTtCA ()
Galerie (24)
Zajímavosti (5)
- Daniel Day-Lewis (Christy Brown) si během natáčení díky nepřirozené pozici na vozíku zlomil dvě žebra. (oje)
- Produkční společnost Miramax utratila za náklady spojené s propagací filmu trojnásobek jeho rozpočtu. To vše kvůli zvýšení zájmu akademiků odpovědných za nominace na prestižní Oscary. Nakonec se to vyplatilo, jelikož si film odnesl pět nominací, z nichž dvě proměnil. (oje)
- Daniel Day-Lewis (Christy Brown) trval na tom, že zůstane v roli i během přestávek v natáčení filmu. Štáb a spoluherci jej tedy museli mimo jiné o pauzách krmit. (Mysteri699)
Reklama