Režie:
Karel SmyczekKamera:
Richard ValentaHudba:
Zdeněk JohnHrají:
Václav Kopta, Michal Suchánek, Jan Antonín Duchoslav, Radoslav Brzobohatý, Veronika Freimanová, Eva Jeníčková, Valentina Thielová, Pavel Marek (více)Obsahy(1)
Studenti druhého ročníku jednoho pražského gymnázia jedou na povinný lyžařský kurz. Nikoho příliš netěší, že hlavním vedoucím je přísný profesor Karda, který vzal s sebou dceru Mariku. Kromě Kardy tvoří dozor mladá učitelka Hanka, zkušená a skeptická učitelka Boženka a pohledný instruktor Vláďa. Od počátku kurz provázejí drobné konflikty. U Vikyho Cabadaje, který je vůdčí osobností třídy, najde Karda rozbitou láhev vína. Hned první večer se po večerce kluci vydají na dívčí pokoj a profesor je málem přistihne. Další den začíná výcvik, ale také zápolení mezi Vikym, Radkem a Karlem o Maričinu přízeň. Té se však líbí instruktor, a tak se jejich snahy soustředí na to, jak Vláďu znemožnit. Zatímco se ho snaží vyšachovat, má Karda problémy s věčně opilým kotelníkem, který odmítá topit, protože má koks složený před chatou. Kardovu žádost, aby mu pomohli uhlí složit, kluci odmítnou. Potom se však domluví s kotelníkem, že jim za složení obstará alkohol. Když pak Karda odjede na celý den a noc mimo chatu, využijí příležitosti a benevolence učitelky Hanky a uspořádají v kotelně tajný mejdan. Karel se opije do bezvědomí, a když jej ostatní najdou ve sněhu, zavolá Radek i přes nesouhlas ostatních učitelku. Ta začne případ vyšetřovat, ale všichni předstírají, že o ničem nevěděli, a nechají v tom Radka samotného. (TV Nova)
(více)Recenze (614)
Hlavně díky výbornému scénáři nadprůměrný film, jehož s přibývajícími lety zesilující kultovní status zakládá tuto relativizující otázku: je to skutečně tak naprosto výjimečný film nebo jsou tuzemské komediální filmy natočené po roce 90 tak slabé? 70% Produkce: Filmové studio Barrandov ()
Tady mi přijde asi nejzásadnější zdůraznit, že tohle není "jenom" komedie. A že stádo je strašná věc, ale to film zdůrazňuje sám a dost. Můj vlastní gymplácký lyžák a rok vydání filmu od sebe dělí 26 let a nedovedu si představit, že by kdokoliv z mých spolužáků (ale tedy ani já) uměl zpaměti recitovat Oněgina. Na filmu oceňuji zejména to, jak je stručný a dokonale výmluvný. V podstatě nejvíc času se stráví představováním charakterů a jakmile už víme, s kým máme tu čest, může jít všechno od desíti k pěti bez jakéhokoliv nadbytečného okecávání. ()
Mám v těch klasických československých filmech, které viděl každý, obrovské mezery. Jednou z těch mezer byli i Sněženky a machři, které jsem viděl tedy až teď. A film mě potěšil více, než bych čekal. Snímek je dokonalý v detailech. Je to až překvapivě podobné realitě, a to i v porevolučních časech. Ovšem s jednou výjimkou. Těžko říct, jak v době za bolševika, ale dnes by se asi hodně těžko sháněla takhle dobrá parta, která drží pohromadě, jsou za jedno proti učitelskému sboru, i když zlobí, tak je férová, má svůj glanc a nevyskytuje se v ní šikana, kterou by dnes jistě charakter typu Karla Máchy trpěl. Od starší generace často slýchávám, že takové party skutečně bývaly, ale těžko říct, zda to nejsou jen růžové brýle minulosti. I v tom je síla snímku, že mě donutila o takových (a i jiných) věcech přemýšlet. Bohužel jak je film dobrý v detailech, jako celek je vlastně o ničem. Je to vlastně jen sled scén, film končí v polovině, je příliš krátký a při závěrečných titulcích se krade na mysl otázka, že to přece ještě nemůže být konec. Může se namítnout, že nic z toho nemusí vadit, ale mně to zkrátka k celkovému dojmu příliš nepomohlo. ()
Úžasná komedie ze studentských let. Nádherné duchaplné věty, které chytají za srdce a nutí druhé přemýšlet, jako například: S tím, čeho se na nás dopustili druzí se už nějak vyrovnáme, horší je to s tím, čeho jsme se na sobě dopustili sami. Natočeno v roce 82 a každý si řekne, že je to jako tam odjet dnes, stejné průšvihy, stejná zábava. ()
Zlaté časy socialismu a tehdejší mládeže. Co si budeme povídat. Bezstarostná doba kdy člověk nemusel mít skoro mozek! Povinný lyžařský výcvik pochopitelně ani mě neminul, a můžu vám na rovinu a upřímně říct že to tehdy stálo vtom Špindlu také zato! A to jsem byl ještě o něco mladší! Nikdo tehdy jako dnes nekoukal kdo má jaké lyže, jakou má výbavu, a jakou třeba i tu posr.n.u bundu! Téměř žádné rozdíli, všichni si byli rovni a byl alespoň klid. Ale zpět k filmu: Filmu samozřejmě z mého pohledu nejde dát ani za pět a myslím si že ani za čtyři. Vysvětlení je jednoduché. Film v uvozovkách chápeme jen mi Češi (humor nám vlastní), pro cizince to je jen španělská vesnice a téměř bezvýznamný kýč, který by nemohl a ani nemůže konkurovat téměř v žádné kategorii. Hodnotím samozřejmě s odstupem času (tedy dnes), kdyby existovala CSFD už tehdy asi bych jako tehdejší mladík a nebo třeba dnešní teenager dal jednoznačně za pět. Film je ve své kategorii samozřejmě jeden z těch lepších (ne-li právě ten nejlepší) a to bez debat, podobné filmy se už dnes netočí a stěží by se už i natočili. Nějací Snowboarďáci a Rafťáci tomu to nemůžou vůbec konkurovat, ba naopak vůbec je nemůžeme s tímto filmem srovnávat. Jiná doba, jiní lidé, jiné myšlení, státní kinematografie, žádná komerce a průmysl, film jako rychle prodejné zboží atd. Herci pro tento film byli vybráni myslím si že vcelku ideálně, kdo mi tam tak trochu neseděl byl ten mladý nesympatický a vševědoucí instruktor Vláďa (Pavel Marek). Jak já jsem ho tehdy nenáviděl, vše jim vždy s chutí překazil a stále se jen vychloubal.. Michal Suchánek z toho tenkrát koukala pomalu ještě nevinnost (ale hrát uměl), kdyby tak tušil co z něj za pár let vyroste jakým směrem se vydá, a jakým podbízivým humorem nás dnes bude oblbovat! ..Samozřejmě o jeho učinkování ve filmech v té době se tady nemá cenu rozepisovat, protože všichni asi víme co bylo tou pravou příčinou..? Ale budiž tomu neupírám, on zato nemohl. Nejpříjemněji na mě z tohoto filmu ale přesto působila role jíž ztvárnil Radek Převrátil (Václav Kopta) s takovým až téměř filosofickým pojetím, a samozřejmě "živel" téměř protistátní Viky Cabadaj (Jan Duchoslav). Film jehož kvality obdivují nejen dnešní mladí ale i třeba ti kterým zrovna po celé ty dlouhé generace nic neříkal, a film který se určitě vryl do paměti nejednomu filmovému puberťákovi. ()
Galerie (14)
Zajímavosti (41)
- Věta, kterou si Radek (Václav Kopta) podtrhl ve své knize („Čeho se na nás dopustili druzí, s tím už se nějak vyrovnáme. Horší je to s tím, čeho jsme se na sobě dopustili sami“) je citát francouzského spisovatele Francoisa Duc de la Rochefoucaulda. (Amplifier)
- Ve scéně, kdy Marice (Eva Jeníčková) ujede lyže, říká že na ně šetřila celé prázdniny a že to je Tyrolka za 500. Po chvíli prohlásí, že to jsou lyže za 3000 a když najde ztracenou lyži, prohlásí "jé moje Fischerka". (A7X92)
- Trojice hlavních představitelů dostala za film 10 tisíc korun pro každého. (cariada)
Reklama