Režie:
Arsenij SjuchinKamera:
Hajk KirakosjanObsahy(1)
Kolský superhluboký vrt je největším těžebným zařízením v zemi. V roce 1984, v hloubce více než 12 kilometrů, něco napadlo pracovníky. Po těchto událostech je objekt uzavřen. Malý výzkumný tým jde do podzemí, aby zjistil, jaké tajemství se skrývá v nejhlubší díře na světě. To, co zjistili, se ukázalo být největší hrozbou v historii. Nyní je budoucnost lidstva v jejich rukou. (LIVINGDEAD)
(více)Videa (1)
Recenze (100)
Kolský hluboký svěrač zcela dostál svému názvu. Po krátké, poměrně slibné retropředehře si soudruzi šňupli ředidla, bez skrupulí sfárali, přiblble vletěli na Věc a začali brutálně šťouchat hovna. A tak chladná až hrdinně zádumčivá imunovložka Jekatěrina Pozovičovna Kozohrajná, podporována partičkou nesvéprávných specnaz idiotů, sveřepě bojuje za pomocí svých vaginálních mykóz se sporami smrdící mentální plísně, způsobující loutkový skučící lančmít. A to natolik zábavně a prefíkaně, že máte už po půl hodině nutkání pocákat televizi antimykotikem, aby ji nudou nezplesnivěly LEDky, a zobnout brufen, protože vás děsně bolí za krkem z neustálého kroucení hlavou nad všemi těmi vážně interpretovanými, narkáčskými legovědeckými pičovinami. Vřele doporučuji autorovi tohoto zvratku zkusit si na pět minut strčit hlavu do předem vyhřáté trouby na 200 stupňů, a pokud by to nezabralo, tak požít enormní dávku svého skorojmenovce, aby na vlastní kůži poznal, jaké to je, někoho takhle otrávit. ()
Film mi pripomenul viacero diel. Zasnežená krajina, vedci, všetko odtrhnuté od sveta, stiesnenosť a možná „scifi“ pointa mi pripomenula The Thing, no keď vošli do laboratórií (druhá najlepšia scéna filmu) mi námet a spracovanie pripomenulo práve začínajúcu sériu The Last Of Us (taktiež scéna z výťahu, skvelá!) a keď sa dostali k jadru veci, na most, tak zase Stranger Things a hlavná príšera mala niečo zo Zygote (top scéna filmu spolu s výťahom!). Samozrejme, má to svoje muchy. Logika si dáva často voľno, trochu by sa patrilo zapracovať na atmosfére (laboratória mali taký potenciál!) a napätí. Každopádne som si „zamlsal“ ako fanúšik body space hororu. ()
Na rovinu je třeba říci, že nic originálního se nekoná a že Rusové na americké sci-fi pořád nemají. Jenže mix Věci a Vetřelce já rád, a proto jsem byl nakonec spokojen. A navíc se ke slovu dostaly i poctivé mechanické efekty a ty já pořád můžu. Ač je film možná až zbytečně dlouhý, mně utekl poměrně rychle, jelikož má takovou tajemnou klaustrofobickou atmosféru a o napětí rozhodně není nouze. Tvůrci také vsadili na houbu, která v posledních letech inspirovala nejedno sci-fi. Ophiocordyceps unilateralis napadá mravence a ovládne je, podobně se chová i zdejší houba. Jen jsem nikde nenašel, že by ovládnutý mravenec zanesl houbu do mraveniště, právě naopak, jde pryč. Ale zůstane podél mravenčí stezky, aby si spory mohly najít další oběť. Objev smrtícího organismu, šílený vědec, co možná jedná racionálně, odvážná ruská Ripleyová a hajzl, co dopadne stejně jako ten ve Vetřelcích. Ale jo, za mě dobrý. Jen některé scény byly až moc dlouhé, takové sovětské....jako celek ovšem napínavé. ()
Škoda. Rusové pořád ukazujou, že dokážou natočit technicky povedenej film, kde nešetří ani promyšlenou prací s kamerou, ale zrovna v tomhle případě jim to zdatně kazí zbytečně roztahanej a děravej scénář a podivná práce s hercema, poněvadž pokud by si člověk chtěl o Rusech udělat obrázek právě na základě tohodle filmu, tak by si řekl, že jsou to občas proklatě stoický postavy, který nerozhází ani pohled na ženskou, která má celý záda prorostlý houbama a plísní, a při vědomí toho, že jim právě na hlavu málem spadlo 5 kilometrů skály a permafrostu, nehnou ani brvou. Práce s postavama je tu vůbec taková podivná, protože tu absolutně nefunguje chemie mezi nima, a ten jeden zvláštní pokus o romantiku je tu tak trochu směšnej a už vůbec nevyvolává tu emoci, kterou chtěl. Do postav se tak prakticky nedá proniknout a hlavní ruský Ripleyový (ano, taky fightí s potvorou jen v kalhotkách a tílku!) člověk fandí jen proto, že se na ní hezky kouká (hlavně v tom tílku!)... vím, jak povrchní. V čem tenhle film ovšem vládne je atmosféra, podpořená slušnou hudbou (nepočítaje dobovej sovětskej pop nebo co to mělo bejt), fajnovej závěr a ústřední potvoráctvo, který gameři sice určitě znaj z několika her, ale ve filmu jsme to, pokud vím, ještě neviděli. ()
Galerie (37)
Photo © Volga
![Kolskaja sverchglubokaja - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/164/840/164840253_f3c762.jpg)
Zajímavosti (4)
- Minimálně od roku 1997 se internetem šíří městská legenda, že vrt byl zastaven z důvodů údajného provrtání se do „pekla“. Nicméně samotná legenda je staršího data, poprvé se pravděpodobně objevila v anglofonní části světa v rámci vysílání Trinity Broadcasting Network v roce 1989. Ruští inženýři údajně měli spustit do vrtu mikrofon, který měl zachytit podivné nářky. Tento audio záznam koluje na internetu jako autentický. Nicméně jedná se o část soundtracku z roku 1972 k filmu Baron Blood, který byl pouze částečně remixován. (Zdroj: Wikipedia.cz)
- Kolský superhluboký vrt je nejhlubší vrt na světě a byl zapsán do Guinessovy knihy rekordů (také se mu říká Díra do pekla). Nachází se v Murmanské oblasti ve vzdálenosti 10 km od města Zapoljarnyj na území geologického Baltského štítu. Dosahuje hloubky 12 261 m. Na rozdíl od jiných vrtů, které byly prováděny za účelem hledání ropy nebo geologického průzkumu, cílem tohoto byl pouze výzkum litosféry v místě, kde Mohorovičićova diskontinuita prochází blízko zemského povrchu. Vrt byl započat v roce 1970 a ukončen byl v roce 1994. Během provádění Kolského vrtu bylo učiněno cca 12 000 nových objevů v geologii. (Zdroj: Wikipedia.cz)
- Houba, o které jedna z postav mluví, je v roce 2017 objevená brazilská houba Ophiocordyceps unilateralis. Ta dokáže ovládat chování mravenců. Když její spory proniknou do organismu mravenců, pomocí doposud neznámé chemické reakce způsobí, že mravenec se začne pohybovat úplně jinak než předtím. Opustí sám mraveniště – už to je výjimečné a zcela nepřirozené chování – a nedaleko něj se zakousne do nějakého listu. Přesněji řečeno do spodní strany listu. Tam pak zůstane bez pohybu, dokud nezemře. Tím teprve ale začíná to nejhorší. Mrtvý mravenec se začne plnit stále přibývajícími sporami. Ty pak ze zhoubovatělého těla stále zavěšeného na listu vystřelují; protože jsou blízko mraveniště, je poměrně velká šance, že nakazí dalšího mravence, a houba se tak dál rozmnoží. Podle vědců, kteří tyto podivné houby zkoumali, jich existují celkem čtyři druhy. (ČSFD)
Reklama