Režie:
Milan ŠteindlerKamera:
Miroslav ČvorsjukHudba:
Miloslav HalíkHrají:
Milan Šteindler, Dana Batulková, Klára Pollertová-Trojanová, Kryštof Koláček, Matěj Peprník, Zdeněk Marek, Monika Šeligová, Jakub Čistecký, Jan Trávníček (více)Obsahy(1)
Sociolog Víťa Jakoubek je tuctový třicátník, otec dvou dětí. O sobotách pomáhá tchánovi na chatě, přes týden obíhá obchody s nákupní taškou a v práci se marně pokouší uplatnit své znalosti. Jeho nezáživný život, plný zmatků a banálních katastrof, se změní, když dostane od ředitele úkol - prozkoumat hodnotový žebříček čerstvých maturantů. Když si ho na gymnáziu spletou s novým studentem a on se marně snaží omyl vysvětlit, rozhodne se přijmout nečekanou roli, aby snáze pronikl k názorům mladých. Do jeho skutečné identity je zasvěcena pouze ředitelka školy, emancipovaná žena, které se očividně líbí. Zatímco Víťovi se začíná v bezstarostném světě maturantů líbit, jeho rodinný život se dostává do stále větších problémů a roztržka s manželkou Janou se stále prohlubuje. Mezi "spolužáky" tráví pořád víc času, jde s nimi na diskotéku, koupí si oblečení pro mladé, pomalu se sbližuje se spolužačkou Evou a poznává, že středoškoláci dospělými opovrhují stejně jako jejich názory a hodnotami. Situace se vyhrotí, když se třídou odjede na chmelovou brigádu a zúčastní se nočního tahu, při němž studenti zdemolují kolotoč. (TV Nova)
(více)Videa (1)
Recenze (361)
Chytrá odpověď na všechny ty výzvy o angažovanosti tehdejších třicátníků, a nemožnosti se skutečně angažovat. Jakoubkova proměna je dokonalá, vedená v podstatě logicky i co se vedlejších postav týče, jen ten konec je spíše bonmotem. Přesto se ve filmu nachází několik hluchých míst, kde nebaví, a paradoxně ani kozy Pollertové to nezachrání. ()
Milan Šteindler jako sociolog Víťa Jakoubek, otec dvou dětí, je v tomto filmu doopravdy kouzelný a místy dohání diváka až k slzám:-) Jinak tento často reprísovaný film z pera Holiny Pawlowské není zas až takový terno, musím tady naprosto souhlasit s komentem Igiho B. Sází jen na Šteindlerovou komiku a na scénář H. Pawlovské ("Díky za každé nové ráno"). Tenkrát to šlo a nikomu to tak nějak nevadilo, bylo to něco nového, ale postupem času a především dneska, je oba už vůbec nemusím. Jejich komika je místy fakt ubohá ! Ti si tak dnes můžou stěžovat ! Nikdy ale nezapomenu na ten jeho přihlouplí výraz a některé jeho gesta a hlášky. Jako kluk jsem na tom vlastně vyrůstal. Dobové hlášky typu bagr, tenistky jsem vyhrál v krabičkách, jsou už dnes tak trochu k smíchu ale přesto jsou dnes některými mladými znovu a znovu objevováni (ostatně jako jiné hlášky) a mladí si pak myslí že jsou děsně "KING". K. Pollertová byla fajnová a za její ztvárnění krásné a sexy Evičky dávám nakonec 3*. Vůbec nepochybuji o tom že jde patrně o nejlepší Šteindlerův film, dneska už stěží podobný film natočí. Klasika z konce osmdesátých let a jeden z těch lepších filmů z této dekády. ()
Mimoriadne nadhodnotený film. Už som ho videl viac krát. Skúšal som rôzne uhly pohľadu, ale nikdy som tomu nevedel prísť na chuť. Milan Šteindler je mizerný režisér a ešte horší herec. To ako stvárnil úlohu sociológa Víťu Jakoubka, ktorý sa snaží preniknúť medzi stredoškoslkú, pubertálnu mládež je jedna veľká herecká katastrofa. Sám si to aj odrežíroval, zrejme preto, že by len ťažko hľadal kvalitného režiséra, ktorý by sa s ním pustil do tohoto projektu. Vôbec ma však neprekvapilo, že pod scénarom a námetom tejto frašky je podpísaná rozkysnutá matróna Halina Pawlovská. * ()
Příjemný snímek. Milan Šteindler v roli muže, který se z počátku nedobrovolně snaží zapadnout mezi mladší generaci a pak neví, kde je hranice mezi jeho prací a osobním životem, který se mu málem nenávratně rozpadne. Šteindler téměř bezchybný moula-nula, dále Jaroslav Dušek v další roli soudruha a bezchybná Halina Pawlowská se svým "co je?!". Hudba byla taky dobrá, ale mouchy tu nějaké byly, takže 4*. ()
Galerie (10)
Zajímavosti (41)
- Málková (Klára Pollertová-Trojanová) několikrát za film řeší, že ona je ve znamení Skopce (Berana) a její milý Jakoubek (Milan Šteindler) prozrazuje, že je Blíženec. Ve skutečnosti je beran Milan Šteindler a Klára Pollertová-Trojanová je ve znamení Panny. Skopec je vyklestěný beran, proto jeho používání není správné. (sator)
- Scéna v továrně s proděravělým kufříkem se točila v bývalé firmě Výroba kancelářského nábytku – Interiér Říčany na adrese Černokostelecká 2246. Vietnamský zaměstnanec, který Jakoubkovi (Milan Šteindler) přinese kufřík, zde skutečně pracoval, ale čeští zaměstnanci si ho přejmenovali na Milana. (sator)
- Milana Šteindlera (Jakoubek) dnes rozčuľuje, že veľa ľudí si na film spomína pod názvom "Vrať se do hrobu! Magore!" A preto neustále každému opakuje, že prívlastok Magore v názve filmu nebol. (Raccoon.city)
Jsem příslušník mladší generace narozený až dlouho po Sametové revoluci ale tyto filmy z přelomu socialismu s autentickým a provokativním význěním mě začínají zajímat čím dál víc. Ve stejném roce jako unikátní Pražská pětka vznikla i tato komedie Milana Šteindlera, kde se do doby socialismu může i mladý divák poměrně dobře ponořit. Šedivé kanceláře i životy, (agitátor Dušek.:D) a na druhé straně rozbouřená divoká mláděž. To vše je zde vyobrazeno autenticky a ještě umocněno svérazným filmařským pojetím s až amatérskými prvky a taky tím, že nedávno začal školní rok.:D O to pro mě byla Jakoubkova jízda intenzivnější.:D Ne všechno se dá tak dobře překousknout. Třeba neznámí představitelé mládeže jsou možná záměrně prkení, ale ne vždy se to úplně dobře sleduje. Moc tomu nepomahájí ani často rušivá předabování (fujfuj postsynchrony.) Jinak bych šel s hodnocením možná ještě výš. Výchozí příběh o sociologi Vítů Jakoubkovi, který se rozhodne, že průzkum mládeže může nejlépe provést,když se za ni bude sám vydávat a stane se studentem středním školy je jinak dost nosný a velmi se mi zalíbil. Když se suchar ve středním věku dostane do rozbouřené mládeže nese to nejenom nejeden humorný prvek. Nakonec se to ale ve výsledku hlavně chytře přetaví na hlavně originální hořkosladký příběh o krizi středního věku a touze vytrhnutí z šedé reality, která jde v ruku v ruce se šedí socialismu a humor s hořkými prvky se začnou spravně michat, což velmi dobře dotvoří celkovou atmosféru. Některé myšlenky a scény ve mě doznívaly i několik hodin po zhlédnutí. A výkon Milada Šteindlera byl pro tento film přesně to pravé. Jeho ňoumovitého kukuču se asi v hlavě jen tak nezbavím stejně jako monologu na večeři s manželkou o hrůze jejich života. A závěr s nástupem do domova důchodcu s psíničkou o nenávratu mladí je už jen skvělé symbolické zakončení skvělého filmu. AKTULIZACE 2022: Dodávám pátou hvězdu. Tuto hořkosladkou jízdu o pohádce mladí s vynikajcím Šteindlerem jsem si postupem času ještě více oblíbil, zhlédnul dvakrát opakovaně a stává se pomalu mou ulítlou srdcovkou - guity plesure. To ulítlou dodávám hlavně kvůli některý těch prkenějším hereckých momentů a výkonů (jsou tam), které se ale na druhou stranu pořád tak trochu nesou ve Sklepácké poetice a musí se trochu pominout. Jinak pro mě má tato komedie mimo skvělé mimoňské hlášky a humor vážně i velkou hloubku. Šteindlerův monolog u večeře za smyčcového doprovodu je velmi silný moment. A jak krásně ztvárnil tu zamilovanost do Kláry Pollertové a jejich chození, třeba u té zmrzliny. Prostě rulez. 2023: Pořád super. Zdá se, že tohle bude film, ke kterému se budu moct vracet pokaždé několikrát v průběhu roku a nikdy nebudu mít dost. Chudí, spoutání, jen rychle ukradnout smíme někdy vzácnou chvilku radosti a blahá. Je to rozkošná absurdní povídka o návratu do pohádky mladí. Milan Štenidler je jako Víťa Jakoubek ukázkový ňouma, se kterým mi nejde se neztotožnit a uctívat tuto postavu jako jednu z nejikoničtějších v dějinách českého filmu. Nechápu, co se se Šteindlerem stalo, že už poté nikdy nic takového natočil a je to hrozná škoda. Vrať se do hrobu má unikum nejen ve skvělé hlavní postavě (kterou dokázal i bravurně zahrát a v podání nikoho jiného by to tak nefungovalo), mnoha úžasných mimoňských hláškách a situacích ze života. Ale Šteindler dokázal spojit nadčasové myšlenky a film , ve kterém si něco najde člověk v každém životním období (no dobře, ve kterém si pravděpodobně JÁ něco najdu v každém životní období) se skvělou atmosférou doby, se zajímavými pohledy na starou ušmudlanou Prahu a šedivými socialistickými prostředí, kde ale se na jedné straně pořád odehrávají bouřlivé studentské lásky, které mohou být pro člověka určitým únikem z reality. Je to pohádka nejen o pohádce mladí, raném podzimu života, ale i raném podzimu konce normalizace... A vlastně snoubí humor s vlastně celkovým univerzálním zamýšlením o smyslu a pomíjivosti života za podmanivého saxofonového doprovodu. Konec je na jednu stranu poetický a krásně absurdní, ale prostě z něj jasně vyplývá, že pohádka mladí se nikdy nevrátí. Pořad jste se nevyhranil. A proto prozkoumáte hodnotový žebríček našich seniorů v pozdně duchodovém věku. Já nevím, nějak se mi zdá tento kousek nedoceněný. Už se s tím smiřuji Já už si radši nic nepředstavuji. Ale zařadit ho do série lidových komedií vedle S tebou mě baví svět a spol. je teda fakt mimo. Naše mládež je v jádru poctivá, zdravá. HŮ! No, prostě z nich vyrostou stejní blbci jako jsme my! () (méně) (více)