Režie:
Taiči IšidateScénář:
Reiko JošidaKamera:
Kohei FunamotoHudba:
Evan CallHrají:
Jui Išikawa, Daisuke Namikawa, Júki Sanpei, Kóki Učijama, Aja Endó, Takehito Kojasu, Sumire Morohoši, Hidenobu Kiuči, Minori Čihara, Haruka Tomacu (více)VOD (1)
Obsahy(3)
Svět se po válce vrací do normálu a Violetin život mění nové technologie. Ona ale pořád doufá, že se znova setká se svým ztraceným velitelem. (Netflix)
Recenze (16)
Dal bych maximum, ale nedám, protože SPOILER!!!!!! nesnáším ufňukané chlapy (dá se jim vůbec říkat chlapi?), kteří se obviňují a tvrdí, že svoji lásku ochrání nejlépe tím, že od ní utečou co nejdál a zahrabou se do země tak hluboko, aby je nikdy nenašla. Sice rozumím, proč se ze scénáristického hlediska občas takový charakter hodí, já bych je však strčil do pytle a poslal poštou (evidentně nejsem sám). Konec SPOILERu. Líbilo se mi, že ve filmu využili několik linek ze seriálu a zajímalo by mě, zda stará žena, provádějící v muzeu, byla Taylor. Čímž doplňuji, že jsem samostatně nekomentoval předchozí film, který je sice fajn, vnímám ho však jako výplň mezi seriálem a tímto důstojným filmovým uzavřením příběhu. P.S. Poštovní známka z konce filmu má nominální hodnotu (což je u známek naprosté informační minimum), je však bez označení názvu země (což je sice zřídkavé, například Velká Británie to však také neoznačuje). ()
Film je docela slušným a sympatickým zakončením příběhu Violet Evergarden. Ovšem tím, že jsem čekal, že bude konečně rozseknutá celá situace s majorem, jsem předpokládal, že budu ronit potoky slz, autoři mě budou mačkat a ždímat ze mě každou slzičku a i když jsem byl dojatý, musím s politováním oznámit, že mě mnohem víc zasáhl příběh chlapce jménem Yurith, než celé vyústění hlavní dějové větve. Zkrátka vedlejší linie, kde Violet dělá svojí práci, pro mě byla emocionálně silnější, než velké finále. Možná to bude tím, že samotný příběh Violet je nakonec docela tuctový a odvíjí se přesně tak, jak by si ho dokázal vymalovat i průměrný divák romantických filmů s očekávanými zvraty a dějovými obraty v závislosti na uplynulé stopáži filmu. Pro většinu ostatních to asi nebude chyba, vždyť dostáváte přesně to, co jste chtěli, ale já prostě očekával něco víc. Violet Evergarden mě v seriálu přesvědčila, že hrát na emoce umí, ale hlavně že to dokáže efektivně a i tady ve filmu u mě některé pasáže zabrali (viz zmíněný Yurith), ale při samotném finále to najednou až tak dobře neklapalo a já se v důležitých momentech spíš utápěl v nádherných vizuálech a záběrech na noční moře a měsíc, než abych byl v zajetí hluboký citů. V určitou chvíli jsem si třeba spíš všiml, jak krásné má Violet oči, než abych byl zasažený z toho, že zrovna pláče... Je tu i možnost, že chyba bude u mě a že zrovna teď, když už mi pár dní není zdravotně zase nejlíp, mě romantika vlastně tolik nezajímá a až se u mě příště naplno probudí jaro, zkusím tohle celé znova a třeba se můj dojem změní, ale dneska dokážu jenom říct, že je to takové obyčejné, docela uspokojivé a v mnohém očekávané zakončení jednoho příběhu v nádherném grafickém i hudebním kabátku, kde mě občas něco chytlo a potěšilo (včetně vzpomínek na některé momenty ze seriálu a ukázek mnohých starých známých postav) a obzvláště jsem ocenil důraz autorů na význam dopisů a psaní vůbec, protože ta jedna věta ve stylu "Pokud něco nedokážeš říct, co kdybys to zkusil napsat..." má u mě docela smysl. 7,5/10 ()
Bohužel, pro mě osobně trochu nečekaně horší počin než minulý film. Víceméně se tím potvrdily dojmy, u kterých jsem se přistihl minule sám a nastiňuje tu i Jeoffrey: Violet je mnohem zábavnější a dojemnější, když skrz její práci zažíváme různorodé, šťastné nebo smutné příbehy postav vedlejších než sledování jejího vlastního příběhu. V režii chyba není, ale scénář jistý zdaleka není a předloha nejspíš nedovolila moc volnou machinaci nebo jiné silnější úpravy. Už v seriálu jsem myšlenkama a všemi přání doufal, že jistá důležitá postava Violetiny minulosti se znovu neobjeví na scéně, protože jak vhodně sloužila k vybudování Violetiny budoucnosti, tak ač to zní krutě, její návrat do doby přítomné by pro mě nevedl k žádnému radostnému, šťastnému přivítání, i kdyby to pro postavu Violet bylo zasloužené uzavření její linky a naplnění jejího celoživotního hledání. Pokud příběh je v něčem víc než úspěšný, tak je to schopné užívání tématu písemné komunikace k probuzení emocí, které by mluvené slovo pravděpodobně v podobném stylu a záměru nezvládlo, a všechny ony vedlejší příběhy obsahují minimálně představitelné a vhodné situace, abychom takový přístup ztvárnily. Tohle se ale nedá říct o hlavní lince Violet a majora, kam se psaní šroubuje násilně, stejně tak i šíleně přetažené emoce (povídání skrz dveře bylo akorát citlivé, ale finále naopak výrazně přiškvařené) s přespříliš vztahovačným chováním snad všech zúčastněných postav mělo na mé přijetí spíš negativní dopad. Chápu snahu z vcelku obyčejného romantického příběhu udělat něco epičtějšího, ale tohle není cesta. A tím se zase vracím k tomu, že jsem si mnohem víc užil reference příběhů minulých. Celkově mám nejraději onu poštovní skupinku lidí, i např. Benedicta v těch šílených kozačkách :-D Podobně je to i u poetického vykreslení světa Violet Evergarden, které Kyoťáci si nikdy nedovolí odbít; scenérie jsou snové, drtivě uklidňující a vždycky mám ze sledování těchto příběhů v rámci estetiky blažený vnitřní pocit. Stejným dílem opět děkuji Evanu Callovi za kouzelný hudební doprovod. Nemůžu říct, že by film byl špatný, ale není emočně úderný tam, kde by si to nejvíce přál. A když víte, že o to ve Violet hlavě jde, tak je výsledek relativně rozporuplný. Nepřesvědčivé 4* ()
Další z řady rákosnických omalovánek, které nemají žádný pořádný příběh, poselství ani smysl. Asi nepomohlo, že to je (nejspíš?) někde uprostřed nějakého celku, ale tak jako tak to bylo o ničem a absolutně mě nezajímalo, co se ve filmu děje. 15% ()
Hodina dějové vaty úplně o ničem a pak obvyklá violetovská emocionální ždímačka a pár hysterických scén na závěr. Očekávala jsem, že vysvětlení majorova dlouhého zmizení bude pěkně přitažené za vlasy a nebyla jsem zklamána. Violet romanticky skákající z odplouvající lodi do moře a plovoucí ke břehu a podobné špeky z červené knihovny - s těma svejma kovovejma rukama by zahučela ke dnu jako cihla. Po skončení filmu cítím hlavně úlevu, že se její příběh konečně uzavřel. ()
Upřímně jsem po shlédnutí trpěla menšími obavami, že je se mnou něco špatně, když s hlavní linkou nejsem moc spokojená. Domnívala jsem se, že mě tvůrci mají po předchozích zkušenostech s Violet relativně přečtenou a dobrá kombinace hudby, ohromné práce animátorů a silných slov mě opět dostane (přestože prvnímu filmu se to až tak dobře nepodařilo), i když na to všechno budu vlastně už dost připravená. Překvapení nebyla silnou stránkou žádného z příběhů. Ale! Jakkoliv moc jsem Violet přála ten nejsladší konec, realitou je, že do mě narazil silou papírové vlaštovky. Přes dojemně vytrvalé sebemrskačství hlavních hrdinů bych nakonec možná přivítala víc, kdyby se kouzelná panenka v životě skutečně posunula dál. I kdyby se při tom měla třeba držet za ruku s Dietfriedem. Stejně jako všem pánům, kteří zde nechali pro mě velmi konejšivé komentáře, jež mě přesvědčily, že v pofilmové rozpolcenosti neplavu sama, mi Ulyssova (Yurithova/Yurisova? ikd.) linka přišla mnohem silnější a sáhla mi studenou kovovou rukou přímo na duši. Celkově mě film o svých kvalitách prostě nepřesvědčil dokonale (i když Violet Evergarden jako celek považuji za jedno z nejlepších a nepochybně nejkrásnějších animovaných děl, které jsem měla možnost vidět), a trochu mi v něm chyběli Leon a Taylor s Amy, na jejichž životy za hranicemi času, který jim byl vyhraněn ve filmu a seriálu jsem se moc těšila a alespoň plytší uzavření jejich příběhů by mě moc potěšilo. Na rozdíl od Věčnosti a píšící panenky jsou to ale tentokrát velmi silné čtyři hvězdy. ()
Nový a poslední film Violet Evergarden byl jeden z těch filmů, kde jsem znal své hodnocení ještě před zhlédnutím. A nemýlil jsem se. Ono by tu asi stačilo napsat, že se jedná o pokračování skvělé Violet od skvělého KyoAni a mohl bych to tu ukončit. Stále jsem měl ale nějaké menší obavy, a to hlavně o hlavní dějovou linku. Měl jsem strach, že mě samotný příběh Gilberta a Violet neudrží u filmu celou délku filmu. To se naštěstí nestalo. Vše se tu totiž nevěnuje jen té "hlavní" dějové lince, ale máme zde také příběh mladého chlapce Yuritha. Příběh byl takový, jaký bych si od filmu ze světa Violet Evergatden přál a dokázal se skvěle nakombinovat s tím hlavním (a jako už zde psal Jeoffrey, musím říct, že mě nakonec právě ten vedlejší příběh bavil více a probudil ve mně více emocí, než ten hlavní). Nechci ale nijak shazovat hlavní dějovou linku. Ta mi přišla stále velmi kvalitní a nemůžu říct, že bych konec mírně neprobrečel. Jen by se to dalo dotáhnout ještě dál. Vše je doprovázeno přenádhernou animací. Animaci už u původní série považuji za to nejlepší, co jsem kdy nejen v anime, ale v celé animované tvorbě kdy viděl. Tady tomu samozřejmě není jinak a jakýkoliv náhodný moment, kdybyste film zastavili, by vám vytvořil nádherný obraz vhodný pověšení na zeď. Do toho všeho hraje velice pěkný soundtrack, který krásně podtrhne samotnou atmosféru (moment, kdy začalo hrát Michishirube mě zničil). Jen by stačilo ještě více vyždímat hlavní dějovou linku a neměl bych si na co stěžovat. Po třetím filmu Made in Abyss nejlepší anime film roku 2020. 8,5/10. ()
Začnu asi pozitivy. A to je naprosto nezaměnitelná atmosféra starých časů z přelomu století a také té poválečné doby a to včetně camea Mikasy (japonský pre-dreadnought). I když je to trochu alternativní verze. Animace je rovněž naprostá špička. Celé mi to přišlo jak love letter pro poštu a staré časy. Plnému hodnocení tu brání jen některé přeslazené a často dost zdlouhavé scény v druhé půli filmu. Jinak je to moc povedené zakončení série. A je to rozhodně lepší než předchozí film. 75% ()
Tohle je zakončení celého příběhu. Seriál jsem pořád doufal v další řadu seriálu, ale 140 minut stejně nahradí mnoho dílů. Vidět předchozí seriál je nutnost. Příběh se točí kolem nejdojemnějšího dílu seriálu, ze kterého využívá spoustu flashbacků a na jeho základě zde přidává další podobný příběh s malým dítětem. Zde se také skáče v čase. Dalším důležitým obsahem je Violetin vztah k Majorovi. Opět plno flashbacků a posun příběhu dále. Osobně mě nejvíce na seriálu bavilo polidšťování Violet. Zde je již "plně vyvinutá", takže se zde pouze recyklují dříve uvedené dvě věci. Děj tlačí dopředu Major. Citovou a smutnou stránku pohřební dopisy. Poutavý vizuál, plné oči slz a pěkná hudba. Kouzlo originality se po seriálu vytratilo, ale i tak je vysoký nadprůměr. Zvláště pak na obsah na Netflixu. ()
Zpočátku jsem se lekl, že jsem zase zabrousil na další filmové opáčko předchozích událostí, ale naštěstí to byly jen vkusně zařazené flashbacky. Tentokrát jsem se dočkali plnohodnotného pokračování, kdy jako obvykle Violet pracuje jako písařka pošty a dostává opravdu nelehké požadavky plné emocí. Jenže to není vše, kdy v tomhle filmu se dočkáme velice důstojného zakončení této série, i když si myslím, že to bylo trochu klišovité. Přesto to neubralo tomuto filmu, aby nám dodal zase velkou várku dramatu a emocí, které jsou navíc zabaleny v nádherné animaci a hudbě. Violet Evergarden se nejen zapíše do historie daného světa jako neskutečně talentovaná písařka, ale také do současné kinematografie jako něco nezapomenutelného. ()
Jedna příběhová linie (žena pátrající po Violet) nadbytečná a nikam nevedla. Druhá (Juris) jen trochu jiná verze toho, co už jsme mohli vidět v dřívějších dílech a t třetí byla něco, co jsme si absolutně nepřál a doufal jsem, že k tomu nikdy nedojde. No, zřejmě k tomu dojít muselo, ale mě to zklamalo na všech úrovních. Ať už tím, že to tam prostě muselo být, protože romance musí v každém případě dojít naplnění a za druhé i v celkové nepříjemnosti celého toho vztahu. Stále to vypadalo skvěle (tedy až na tu CGI vodu, ta byla divná), ale byl bych mnohem radši, kdyby to nikdy nevzniklo a příběh skončil klidně otevřeně tam, kde skončil minulý film. ()
Fanfárové, završení příběhu Violet stojí za to a moc se mě líbilo. Byl jsem rád za božský seriál, a byl jsem rád i za toto filmové zakončení. Báječné anime, propracované osoby, vedlejší dějové linky a příběhy naprosto úžasné, celkový příběh hodnotí také výborně. ()
Krásné zakončení jednoho krásného příběhu, který mě již v seriálové podobě pár let nazpátek naprosto ohromil. A když jsem se konečně dokopala i k filmovému pokračování, ničeho nelituju. Moc se mi líbí to propojení příběhu Violet a příběhu vnučky jedné její zákaznice, která se o mnoho let později vydává po stopách Violetina života. Můžeme tak mimo jiné vidět, co se po letech stalo se samotným světem či jak nejspíš po konci filmu pokračoval život hlavní hrdinky. Opět je to také příběh plný silných emocí, skvělé bylo nejen finální rozřešení, ale užila jsem si i vedlejší příběh o psaní dopisů a hudba i animace jsou naprosto špičkové, jak už jsme zvyklí ze seriálu. Jediné, za co musím v tomhle případě srazit body, je pomalejší rozjezd, ale zakončení po tom stojí za to a především cením fakt, že má film víceméně kompletně uzavřený konec. 9/10 ()
To bylo fajn! Vlastně dost dobrý! Když to tak vezmu, tak se to odstřihlo od původních stylů epizod "Violeta přijde, napíše dopis, dojme diváky, odejde" z původního anime, což je určitě plus! Navíc se celý film zaměřuje spíše na romantickou část Violet Evergarden, s čímž já osobně nemám nejmenší problém. Je ale pravda, že hlavní dějová linka Violety a Majora byla poněkud... slabší. Z nějakého mi neznámého důvodu se mi zdál hlavní příběh sušší a ne tolik emocionálně vyspělý jako vedlejší dějová linka s nemocným chlapcem, která mě oslovila o trochu víc. Co se ale týče uměleckého zpracování, tak si nemohu nijak stěžovat. Animace a OST jsou naprosto špičkové, jak je už u série Violet Evergarden zvykem, a tentokrát s ještě větší galantností. Abych to nějak shrnul, film jsem si užil, dokonce o něco víc než předchozí film "Violet Evergarden: Věčnost a Píšící panenka", neb zde nebyl příběh aspoň tak natahovaný, a doporučil bych ho jak fanouškům anime, tak i nováčkům, neboť byl film udělán tak, aby zaujal i nové diváky, ale nepřekvapivě si film užijete mnohem víc, když víte, o co přesně jde. 9/10. ()
Pro ty, kteří četli LN to možná nebude uspokojivé vyvecholení vztahu Violet a majore, ale pro ostatní to určitě bude v pořádku. Určitě doporučuji shlédnout anime pro lepší pochopení zápletek. SPOILER!!! Scéna kdy se major potká s bratrem a následně běží za Violet je pěkně zpracovaná a hezky podtržená soundtrackem, který je vlastně endingem z anime. ()
Reklama