Režie:
Karel SteklýKamera:
František UldrichHudba:
Jan SeidelHrají:
Miloš Willig, Libuše Řídelová, Petr Skarke, Regina Rázlová, Karel Hábl, Svatopluk Matyáš, Zdena Burdová, Libuše Matějová, Jiří Němeček, Josef Langmiler (více)Obsahy(1)
V éře normalizace nalezneme jen málo takových filmů, které by odhalovaly rejdy protisocialistických sil v roce 1968 ještě zavileji nežli tento politický pamflet Karla Steklého. Režisér svůj příběh zasadil do atraktivního taxikářského prostředí, kde se také poctiví a čestní komunisté s uvážlivým ředitelem podniku v čele stávají obětí zakuklených padouchů... Ideologická klišé, těžkopádná inscenace a naprosto toporné vypravěčské uchopení museli být zřejmé už v době vzniku, nyní se film již blíží k nezamýšlené sebeparodii. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (84)
V kině Ilusion tohle uváděli s podtitulem normalizační klenot. A vskutku se bylo na co dívat - jeden by opravdu nevěřil, že lze na nesouhlasu šéfa pražské taxislužby (jenž je PROTI polednovému vývoji) se zvýšením platů během léta 1968 postavit celovečerní film. A hle - ono to jde. V době vzniku se to možná líbilo, ale dnes už je to zajímavé jen jako rarita. Scény, kdy mladík s tričkem JIMI HENDRIX sbírá podpisy pod "2000 slov", nebo když jedna z vedlejších postav přinese z Pragovky dopis, kde její zaměstnanci žalují Brežněvovi na Dubčeka, jsou opravdu nezapomenutelné. Celkově jde o průměr se vším všudy. ()
Mizerný film po odfláklé řemeslné i propagandistické stránce. Podivná kakofonie tympánů od neznačkového hudebního skladatele. Vizuální nuda (které dominuje opakující se záběr panorama Prahy v různě vyvolaných odstínech) od někdejšího Vláčilova kameramana Františka Uldricha. Příběh je kompilace různých epizodek, které nám přibližují svojí verzi dění před srpnem 1968 a jen zamrzí, že původní plánovaný konec příchodu osvoboditelských vojsk Varšavské smlouvy stornoval sám schvalovací výbor. Stejně jako v předchozí Steklého katastrofě Hroch v obsazení chybí dobří herci, castingu neutekla jen Regina Rázlová, která tady v roli zmíněné sportovkyně podává standartní pohodový výkon (bez propagandy). Pozornost is zaslouží Miloš Willig, který už poněkolikáté hraje šíleného zásadového komunistu a sází ve vypjatém hereckém výkonu jednu propagandistickou hlášku za druhou - vzít takovou roli a ještě jí zapáleně zahrát, to opravdu není normální a nevzala by to snad ani Jiřina Švorcová. Natočit takovouhle fantasy v roce 1974, to opravdu mohl udělat jen uvědomělý kariéristický prdelolezec a scénárista/režisér Karel Steklý předtím zvládl ještě podobně mizerný film Hroch. Lidi, co "odpadujou" výborného majora Zemana a Ženu za pultem v rámci jakéhosi pozdního účtování s komunismem, by tenhle film měli vidět, aby pochopili, co to znamená opravdové filmové zlo. :) ()
Ideologicky normalizacny hnoj. 0 % ()
Bez pochyb je to odpad, ale na rozdíl od Dvacátého devátého, který je jenom ukrutná nebezpečně propagandistická nuda, je tohle ukrutná nebezpečně propagandistická nuda s poslední čtvrt hodinou, ze které jsem chytal záchvaty smíchu. Tudíž odpad dát nemůžu, ačkoli to je těsně nad ním. Ale teroristické taxikáře, idiotské finále s autohavárií a zápaďáckého hajzla, který chce unést ženu soudruha šéfa taxikářů do Frankfurtu a dokonce jí ukradne cestovní pas, aby s ním musela přes celnici (!), to jen tak člověk neuvidí. A když se k tomu přidá asi stokrát opakovaný stejný záběr na stověžatou Prahu (který tam ani nemá smysl), je guilty pleasure dokonáno. Jinak je to ale naprosto mizerný film, po všech stránkách. Hrdinní komunisté se nevzdávají a nepodléhají nátlaku ani na jaře 68, černobílé to je až to bolí, ale v tom nemá smysl se pitvat, to už tady člověk čeká, když ví, do čeho jde. Zarazila mě ale laxní filmařská stránka, která nejen že netvoří další vrstvu a ani nemá vnitřní smysl střihové skladby či opodstatnění pro celky či polodetaily, ona mi dokonce przní moji zálibu ve velkých celcích a statických záběrech. Těch je tu totiž hodně, ale jsou naprosto bez atmosféry, se stupidním umístěním postav a dějí se v nich dlouhé rozhovory o ničem, ve kterých velký celek spíš působí, jako kdyby někdo na špatné divadelní hře někam náhodně umístil kameru a prostě ji zapnul. A nechybí ani oblíbený prvek tehdy současných agitek - vtipná postavička. V Tobě hrana zvonit nebude to byl plešoun vymetající hospůdky, zde taxikář s čivavou v kožené kabelce. Ale tenhle taxikář naštěstí zastává i úlohu neutrální postavy, která má nakonec jít na správnou (samozřejmě komunistickou) stranu věcí. Tím pádem i Tobě hrana zvonit nebude byla scénáristicky propracovanější. A vlastně i filmařsky, jelikož tam střih dával aspoň smysl. Steklý je asi ještě větší neumětel než Trapl... Slabá 1* ()
Oh, my God! ()
Ja jsem vetsinou k normalizacnim filmum hodne tolerantni, tohle je ale totalni zmar. Pribehu nemohl nikdo uverit ani v dobe vzniku. Chvalim kameru, tradicne Razlovou a prostredi prazskych taxikaru (to vsak nakonec vysumelo do ztracena). ()
Ach jo ti taxikáři byli tak zlí... 😪 ()
Miloš Willig začíná být pro mě ikonou filmů alla největších bezduchých odpadů, které zde podle norem rudé garnitury vznikaly. Tento film mě nudil od samého počátku až do konce, jehož pointa mi nějak unikla. Neuvěřitelně překroucená fakta z roku 68 byla prezentována tak okatě a angažovaně, že snad i tehdejší soudruzi z ÚV museli pochybovat o negativním testu na psychotropní látky režiséra a scénáristy. Snad bych byl ochoten dát jednu hvězdu za hudbu a záběry na panorama Mater Urbium, ale má nechuť je silnější než ochota... ()
Na druhou stranu, jeden z mála filmů, kde jsem mohli slyšet tabuizovaná slova jako :emigrace, rusáci, Smrkovský, Dubček ...:-) ()
Tak to byl zase jeden "vysvětlující" film, kterak se máme dívat na události z roku 1968. Úplně bych jej nezatracoval. Až na jeho ideologičnost, manipulativnost a docházení k překrucování faktů, je relativně dobře natočen. Možná není ani divu, že sami kulturní propagátoři se ani v době normalizace už k němu nikdy nevrátili. Vlastně jsem do nedávna nevěděl, že takový politický film vůbec existuje. Má však svoji cenu, coby dokument doby. ()
Stejně jako Vitex jsem to chtěl po 15 min vzdát, vydržel jsem 22, dál to nešlo. Taxikáři řešej osumašedesátej, kdo má víc síly, podívejte se na tu strašnou píčovinu a dejte vědět! ()
Agitky očividně Steklému neseděly. Po doslova katastrofálním Hrochovi natočil podobně hrůzné dílo, tepající pro změnu do taxikářů. A stejně jako v předchozím filmu, i tentokrát všechno pohřbil dementní scénář a mizerné všechno ostatní. Paní Steklá se nechala slyšet, že její muž oba kousky dostal befelem, a to že jsou tak tragické je taky trochu jeho soukromý třetí odboj. Těžko tomu věřit. Svou práci totiž odvedly tak jako tak. Ideologii nehodnotím, filmařsky je to čistý odpad. I uvědomělé snímky se dají natočit zajímavě. Dovolená s Andělem je dobrý příklad. Za volantem nepřítel ale nesnese srovnání ani s neprávem zaztracovaným Florenc 13,30. ()
Protože beru hodnocení na csfd velice zodpovědně, pouštěl jsem si úplný konec asi šestkrát, abych se mohl rozhodnout mezi odpadem a jednou hvězdou. A protože ten kovanej komouš na konci nezvedl oči v sloup, ani neudělal takové to charakteristické filmové trhnutí hlavou, samopříznak to smrti, usuzuji, že tu nehodu přežil, a musím dát odpad! Byť je to vůči němu poněkud kruté, neboť on byl hlavní postavou dialogu, který jediný mě za tu hodinu půl pobavil (Jeho stejně přitroublý syn (dále jen JSPS): "Všechno se zamotává, vše se zdá zbytečný! Komu věřit?" Kovanej komunista (dále jen KK) "No počkej počkej, tak mizerně na tom zase nejsme! Vždycky se máme s kým poradit!" JSPS: " A prosím tě, mohl bys mi říct s kým? " KK, lehce se usmívaje: "Hm... třeba s Marxem... nebo Leninem. To ti nestačí?" ()
Chaos, scénáristický blivajs a tupost. Asociace, které se mi vybavuji po skončeném promítání. Rodina komunisty musí bojovat "proti všem".... no prostě odpadní záležitost. ()
Film je spolitizovaný vrchol nevkusu... jednoducho odpad.... Herci to museli hrať ako trest, alebo boli tak politicky " uvedomelý ",že to brali ako záväzok... ()
Vše již bylo řečeno. Zápletka legrační, výsledky tristní. Steklý natočil klaunérii o zlých taxikářích, které nakazili západní reakcionáři a tak stávkují za vyšší platy (tedy něco, co za první republiky dělali komunisté obden). Zde je to ovšem průvodním znakem postupujícího a sílícího vlivu pravicového revizionismu. Každou chvíli odněkud slyšíme, že po televizních novinách "zazní fejeton Vladimíra Škutiny" či něco podobně zločinného. Vrcholem všeho je scéna, v níž si kovaný Miloš Willig na chvíli pustí televizi, z níž mluví nějaký ten "osmašedesátník". Bohužel asi neříkal nic zločinného, a tak ho musel "nadabovat" Jiří Krampol s podstatně nebezpečnějším textem... Dále účinkují Oldřich Velen, Jan Skopeček, Libuše Řídelová, Petr Skarke, Karel Hábl, Svatopluk Matyáš, Zdeňka Burdová, Libuše Matějová, Jiří Němeček, Josef Langmiler, Gustav Opočenský, Jindřich Janda, František Skřípek, Zdeněk Kryzánek, Ivo Niederle, Vladimír Hrubý, Jan Schánilec, Zdeněk Kutil, Jan Krafka, Jiří Havel, Petr Pospíchal, Radan Rusev, Antonín Hardt, Josef Hlinomaz, Magda Maděrová, Jiří Holý, Ferdinand Krůta, Raoul Schránil, Stanislav Remunda, Miloš Vavruška, Karel Peyr. ()
Neviděl jsem celý tento vzorový příklad normalizačního kousku soudruha Steklého. Ale to torzo se mě (když opomenu proč tento snímek byl natočen) zdálo spíše jako průměrným snímkem, natočený otrhlým matadorem. Na režii K. Steklého se mě vždy líbilo hlavně to, že nechal velký prostor herců,-hlavně ony jeho delší pasáže bez střihu. Zavání sice divadélností, přesto je to v dnešní videoklipové době příjemným osvěžením. Námět je sice silně problematickým, herci moc nezáří, ale nejsou tak unylý, či uboze neprofesionální-když už v tom hrají, hrají to co možná nejlíp. Otázka morálky zda-li je to dobře a čestné jde dle mě stranou , práce se musí vždy odvézt profesionálně, nebo do toho nelézt!! Celkově Za volantem nepřítel je z dnešního pohledu mrtvý film, určený maximálně pro skalní komunisty, filmové historiky a historiky naší nedávné minulosti. ()
Tak vostrej ideologickej nátěr už sem dlouhou neviděl... Tak přepjatou třídní nenávist a tak jasnou černobílost postav a charakterů mohla zplodit jen husákovská normalizace. To je fakt uměleckej klenot komunistickýho světonázoru... ()
Dvě na hrubo skloubené dějové linie, z nichž ani jedna z nich ani kombinace obou není schopná utáhnout film v této délce. Reformní komunisté a podobná kontrarevoluční verbež je znázorněna dle normalizačního výkladu jak se patří. Skalní stalinisté jsou jedinými kladnými hrdiny tohoto snímku, přičemž jsou do jednoho prkenný až na půdu a funkcionářství z nichž čiší z obrazovky do širokého okolí. Nechtěná komičnost se tu objevuje poměrně často, avšak čekání na ni spolehlivě zabíjí sáhodlouhé příšerné dialogy. ()
Drsná agitka. A zlá. Včera jsme klimbal u Balíkovy Atomové katedrály, která byla ovšem ve srovnání s dnešním Steklého opusem jen nesmělým politickým štoucháním. Nutno říct, že skupina taxikářů, typických podvratníků, polovičních zločinců, kteří chytli obrodný vítr, je skutečně nesympatická, osobně ale dost pochybuju, že by tenkrát někoho normálního osvítilo poznání a vyšel po filmu z kina s plným pochopením pro probíhající normalizaci. A přitom Steklý nechává tolik vodítek! Hovoří hlavní hrdinové "To je dnes taková moda. Každou chvíli se něco podepisuje. Něco? Rozsudky smrti se podepisujou!" Přesto však stojí proti taxikářské bandě, která požaduje průmerný plat přes 10 000 měsíčně (připomenme, že průměrný plat byl tehdy v ČSSR cca 1900 Kčs). Další boj kovaných soudruhů at si každý prožije sám, má li na to žaludek. Snad ona část těla vydrží bez újmy i závěrečnou scénu s Willigovou deklamací. ()
Reklama