Režie:
Oliver StoneKamera:
Robert RichardsonHudba:
Brent LewisHrají:
Woody Harrelson, Juliette Lewis, Tom Sizemore, Richard Lineback, Rodney Dangerfield, Lanny Flaherty, Robert Downey Jr., O-Lan Jones, Sean Stone (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Woody Harrelson a Juliette Lewisová jsou dva mladí sérioví vrazi, kteří se stali miláčky bulváru díky senzacechtivým médiím v čele s Robertem Downeym Jr. Tisk informuje o vražedném řádění manželů, které si vyžádalo 52 životů... Režisér Oliver Stone namířil příběh milenecké dvojice amorálních zabijáků, kteří milují vraždění stejně jako jeden druhého, proti soudobé pop-kultuře, fascinované jakýmkoliv projevem zla. Autorem námětu tohoto kriminální dramatu je Quentin Tarantino. Inspirací pro brilantně šokující snímek Takoví normální zabijáci byla divácká obliba reportáží a rozhovorů s masovými vrahy, z nichž se působením televizního média staly slavné a někdy i oblíbené osobnosti. V tomto prostředí paradoxně sláva podněcuje touhu po krvi, bulvární novináři stoupají stále výš a celému národu připadají vraždy zábavné. Zatímco Tarantino ve svých vlastních filmech tyto jevy rád provokativně paroduje, Stone se pokouší o krutě angažovanou a zároveň atraktivní výpověď o iracionalitě násilí v moderním světě. (Cinemax)
(více)Recenze (632)
Tohle je právě ten film, u kterého nevíte, jestli jste absolutně nadšeni nebo totálně zhnuseni. Každopádně takhle šílený snímek jsem už dlouho neviděl (pokud vůbec někdy). Ale Tarantina mám rád, a tady je cítit od samého začátku. ()
Velmi rozporuplný film, který mě po dlouhé době donutil napsat komentář. Už jen to, že je tento film z tvorby velmi diskutovaného režiséra Olivera Stona, mi dávalo určitý podnět. Je to můj první film z jeho filmografie. Úžasný Woody Harrelson a jeho Mallory Juliette Lewis a také ještě, ne tak hollywoodsky plochý Robert Downey Jr. Uzemnující začáteční scéna + mini sitcom. To byly klady filmu. Trochu protivné mi přišli lehce opakující se schizofrenní scény. Někdo si na ně třeba potrpí, já je zrovna moc nevyhledávám. Téma bylo dokonalé, ale z mého pohledu mohlo být trochu lépe zpracované. To už je také věc názoru. Přesto na mě tohle dílko udělalo dojem. ()
Šílená a hlavně zábavná jízda bez přestávky, která nemá obdoby. Zároveň zrcadlující odvrácenou stranu mojí mysli. Všelijaké prostřihy ještě umocňují všechno to zběsilé řádění, které nešetří brutalitou ani humorem, jenž mnohému nesedne. Pro mě je to však film jako stvořenej. ()
Tyjo. Nejsem si jistý jestli jsem se vážně na ten film včera večer koukal, nebo jsem měl jenom halucinace z horka. Lepší 3* a docela by mě zajímalo jak by to dopadlo v Tarantinových rukách. Mám skoro pocit, že taková haluz by to nebyla. [tv, dabing] ()
Rozjedz je slušnej, střední pasáž trošku nudnější, ale po vzpouře se to opět rozjede. Z hereckých výkonů se mi líbil nejvíc Downey Jr., i přesto, že neměl takovou minutáž. ()
Díky tomu, jak krásně jsou "krev a střeva" v tomhle filmu prezentovány, bych i docela chápal lidi, kteří to berou jako oslavu násilí. Ovšem já to vidím jako film o současné medializaci násilí a vyžívání se v něm (a můj komentář to vyžívání jenom potvrzuje). I Oliver Stone chtěl natočit něco, co by vyjadřovalo všudypřítomnost násilí v devadesátých letech. Bohužel právě Natural Born Killers je paradoxně oficiální snímek číslo 1, coby motivační film mladých k vraždění. Nicméně abych to celé ohodnotil: Tarantinův příběh, Stoneovo zpracování, skvělí herci a vedle parádních jatek i myšlenka. 90%. ()
Vydržel jsem jen 22 minut. Pekelná nuda. To se mi snad ještě nestalo... ()
Oliver Stone asi zase frčel na drogách, protože takovou šílenou filmařinu (barevný vs. černobílý scény, kamera na křivo apod.) by střízlivej režisér nedopustil. Příběh taky za moc nestojí - jestli se vůbec o nějakym souvislym příběhu dá mluvit, spíš bych snímek označil za dvouhodinovej fantasmagorickej videoklip. Jediný menší plus je herecký obsazení a krvavější scény, dvě hodně slabý hvězdy. ()
Zvrhlé a úžasné! Hlavní postavy jsou super-cool! Downey Jr. je taky super-thick a ujetá kamera na LSD a houbičkách funguje perfektně! Obrovská nadsázka, výborné hlášky, krve a vraždění až nad hlavu, perverznosti, slizkosti a démonické výjevy... So cool! 4* z 5! ()
Glorifikace hrdinů, který byly jenom zlý zabijácký hov*da, natočený tak, aby byli hrdinové. Taky se s nima tisíce hlupáků ztotožnilo a ztotožňuje a považujou ten film za veledílo. Nemá žádnou hloubku, jenom efektní, povrchní příběh pro negativisty, podprůměrně inteligentní hlupáky, to by pořád bylo za (audio)vizuální stránku na jednu hvězdu, ale pak si vzpomenu, kdo to režíroval.. | 0.5/10 odpad! ()
Mickey Knox (Woody Harrelson) a Mallory Knox (Julliete Lewis) nie sú iba obyčajní partneri. Sú to "partners in crime" najväčšieho kalibru, dvojica spoločenských vydedencov, putujúcich naprieč Spojenými štátmi a vraždiaca ľudí pre osobné potešenie. Aj napriek svojim zločinom ich spoločnosť miluje, zatiaľ čo polícia ich nenávidí a je im stále v ich krvavých pätách. So všetkým dobrým aj zlým, čo im ich zvláštny život prináša, sa vysporiadavajú po svojom, a zastaviť ich nemôžu ani železobetónové múry a ostnaté ploty stráženého väzenia. Čo sa na prvý pohľad môže javiť ako ďalšia z radu deväťdesiatkových kriminálnych drám, je v skutočnosti zvláštnou energiou nabitá dvojhodinovka surového násilia, krvi a do istej miery aj experimentálnej nekonvenčnosti, v Hollywoode tak opomínanej suroviny. V roku 1994, keď režisér Oliver Stone prichádza s týmto počinom na scénu, je posledná dekáda 20. storočia už takmer vo svojej polovici. Za štyri roky toho stihla obsiahnuť už dosť, rozhodne však nepovedala posledné slovo, a dvojica Mickey a Mallory Knox akosi presne pasujú do jej stredu. Ústredná dvojica filmu totižto nemá zobrazovať ústrednú dvojicu filmu, okolo ktorej sa točí dej, ale má zobrazovať to, čo sa v deväťdesiatych rokov stihlo za tie štyri roky udiať, a zároveň byť predzvesťou toho, čo sa ešte stane. Mickey a Mallory Knox predstavujú to zlé zo spoločnosti, násilie a skrytú túžbu po ňom, pričom sa na ňom cez televíznu obrazovku denne priživujú milióny ľudí nielen v Spojených štátoch, ale po celom svete. Z marazmu vlastných životov sa vrhajú pred obrazovky, aby sledovali marazmus druhých a prijímali z neho životodárnu energiu, ktorú si medzi sebou ako spoločnosť navzájom predávame. Snímok zobrazuje aj niekoľko ukážkových príkladov, medzi ktorými možno vidieť napríklad Charlesa Whitmana a jeho streľbu z veže texaskej univerzity, Charlesa Mansona, nepokoje v Los Angeles v roku 1992, prípad O.J. Simpsona či obliehanie sídla sekty Davidiánov vo Waco. Dejová línia samotného filmu je tak v tomto prípade absolútne nepodstatná. Čo je dôležité, je jeho myšlienka a spôsob, akým sa dostáva k divákovi - cez postavy a vizuál. Dvojica Knox a Knox je jasne zadefinovaná, prezentujúca zlo a udalosti, ktoré hýbu spoločnosťou. Spomedzi postáv však vo filme zaujmú výrazne ešte ďalšie dve. A to Wayne Gale (Robert Downey Jr.), moderátor "true crime" relácie, a riaditeľ väznice Dwight McClusky (Tommy Lee Jones). Downeyho postava predstavuje akéhosi mediátora medzi negatívnymi udalosťami a verejnosťou, ktorá ich prijíma, a Tommy Lee Jones zas zosobňuje často nesprávne fungujúci a zle nastavený systém, ktorý namiesto toho, aby podobných Knoxovcov naprával, iba vytvára ďalších. V spojení s viacerými ďalšími postavami má divák možnosť vidieť skutočne divoké súznenie charakterov, reprezentujúcich pevne určené spoločenské skupiny, ktoré jedna bez druhej nemôžu fungovať, podobne ako ozubené kolieska na stroji. Rovnako dôležitá ako postavy je v prípade tohto filmu aj jeho vizuálna stránka. V nej sa prelína miestami divoký strih s nekonvenčnou kamerou, čiernobielymi, zelenými či inak podfarbenými scénami, prírodnými výjavmi násilia a smrti, animáciou či rôznymi až mysticky pôsobiacimi obrazmi, ktoré skvelo dotvárajú film a pasujú k jeho myšlienke. Natural Born Killers je dielom, ktoré nemusí pasovať každému, a je to pochopiteľné. Film sám o sebe totižto nie je žiadnym bravúrnym dielom, najmä nie pre niekoho, kto skutočne hľadá príbeh a jeho zmysluplné budovanie. Natural Born Killers sú nanajvýš kvalitatívnym priemerom, ale to je v tomto prípade najvyššou pochvalou, aká sa tomuto filmu môže dostať. Svoju skutočnú silu totižto ukrýva v postavách a hlavnej myšlienke, nesúcej sa naprieč dvoma hodinami minutáže. Je to jednoducho nejednoduchá záležitosť, ktorá nastavuje zrkadlo spoločnosti, ľudom, televízii a systému. A to nielen v deväťdesiatych rokoch, ale naprieč 20. storočím s presahom až do dnešných dní. Stále aktuálne a nadčasové memento bytia. () (méně) (více)
Psychedelická slátanina, kterou si člověk s čistou hlavou moc neužije. A nemluvím o alkoholu... Naprosto rozumím pointě filmu, který chce poukázat na nesmyslnost vraždění přikrmovaného senzacechtivými médii, ale je to scénáristicky tak přeexponované, dotažené ad absurdum, že se to nedá vydržet. ()
Brutální výsměch zvrácené americké popkultuře a ještě zvrácenější mediální manipulaci reality. Po téměř 30 letech od natočení snímku je pokračující sebedestrukce západní kultury (či tzv. hodnot) stále zřetelnější. ()
Originálně pojatý film o vraždění, jenž je nám zobrazen pomocí brutálně krvavé jízdy, zabijáckého páru, kterého nic nezastaví. Woody Harrelson a Juliette Lewisová jako Mickey a Mallory, muž a žena zrozeni k zabíjení. Hned úvodní scéna v bistru ukazuje, s jako surovostí ale i radostí usmrcuje ústřední duo své oběti. Jejich počínání sledujeme v barevném a v černobílém obraze, kdy se kamera pohybuje v mnoha různých úhlech. Tato pasáž je nejen důležitá proto, že nám ustavuje hlavní postavy, ale také předkládá to, v jakém duchu se potom nese film. A musím rovněž říct, že semi docela dost líbila a patří k tomu nejlepšímu v celém snímku. Velice zajímavě je také zobrazen úsek, ve kterém pozorujeme Mallory ještě ve své rodině. Sekvence je pojata jako sitcom, ačkoli třeba vidíme násilnického otce, který zneužíval svou dceru. Poté film najíždí na drsnou road-movie obohacenou o pomstu k rodičům, další vraždy různého typu nebo např. netradiční zásnuby. Na pozadí toho všeho pracuje senzachtivý novinář a reportér Wayne Gale v podání Roberta Downeyho Jr., jenž natáčí o vrazích a chce se samozřejmě dostat také k této dvojici, která je médii oslavována. Vše vrcholí ve vězení, kde se všichni zúčastnění potkají a je to jedna velká šílená jízda. V ní nesmím také opomenout šíleného ředitele nápravního zařízení a to Tommy Lee Jonese. Velmi zvláštní film Olivera Stonea, který však zaujme nejen tím co, zachycuje, ale také stylem, jakým natočen. ()
Romantická "komedie", na kterou nejde zapomenout. Tarantino v kombinaci s Oliverem Stonem vytvořili výbornou podívanou. ()
Ďábelsky ujetý film, chvílemi jsem si připadala jako sjetá, chvílemi, že sleduju nějakou obyčejnou vyvražďovačku, ale tohle je mnohem víc. Je to prostě skvělý film, kde je všechno na svém místě a ještě ke všemu má Happy End. ()
Něco takového se nevidí každý den. Tenhle film je tak šílenej až je geniální.Přišlo mi to tak, že herci se předháněli o to, kdo zahraje většího psychopata a pro mě jednoznačně vyhrál Tommy Lee Jones. ()
Jeden ze snímků který dokázal všude a na hodně frontách rozvířit spousty diskusí a nutí plodit nespočet názorů. Když jsem ho viděl po prvé, měl v sobě neokoukané a nové jak vizuální tak dialogové prvky a ty samozřejmě upoutaly mou pozornost. Navíc člověk hned tak nevidí takový příběh o lásce a zločinném násilí. S přibývajícím časem některé scény vybledly jiné nikoliv. Ani dnes k filmu nemám jednoznačný názor. Je vynikající a zároveň odpuzující. Chybí zde moralizující motiv kde zlo musí být potrestano a pravděpodobně o tohle tvůrcům šlo především. ()
tak jsem si tento film dal dnes po druhé asi po 10 letech. a zraje jako víno! ani obsahově, ani zvukově či obrazově bych neřekl, že zestárl. a ten soundtrack, to je lahůdka! celé zpracování mi připomíná noční můru, sen z kterého se probudíte a celý den se vám vrací některé hrozné obrazy a nemůžete se jich zbavit i když moc chcete. takto natočený film nemůže být brát jako oslava násilí. pokud jste si jistí, že nepatříte do partičky k micky a mallory knox. ()
"Why do the general public despise this film? Because the same people who hate this film are the same people who the film-makers were laughing at when they made it. When the character of Mickey is on the television giving his interview, and the film cuts to a simple black and white image from a stock house of a typical American family sitting around the television, the same people who hate this film are the typical American family sitting around watching the interview, glued to the television like mindless zombies." ()
Reklama