Poslední trik pana Schwarcewalldea a pana Edgara
-
The Last Trick of Mr. Schwarcewallde and Mr. Edgar (více)
Obsahy(2)
Snaha po dokonalém kouzelnickém výkonu může zapříčinit osudovou destrukci. První film mága českého surrealismu, autora a režiséra Jana Švankmajera. (Česká televize)
Recenze (45)
Slušný Švankmajerův debut, naznačující, jakých možností bude tento animátor v budoucnu schopen. ()
Krátkometrážní prvotina mistra Švankmajera je kombinací divadla masek a tzv. černého divadla. Už zde dává autor najevo svou stěžejní tematiku, která se v jeho další tvorbě různě obměňuje: dialog, resp. konflikt dvou postav, který vyústí v jejich vzájemnou destrukci. Pan Edgar a pan Schwarzewald se navzájem snaží trumfnout, a to pomocí stále podivnějších rekvizit. Princip oko za oko v jinak "běžném" rozhovoru dvou podobných bytostí předvádí Švankmajer na bizarní situaci dvou kouzelníků. Osobitě. ()
Když vy inženýrku, tak my doktora. ()
Mé v podstatě první seznámení s Janem Švankmajerem. Exploze nápadů dávala tušit, že na nejen tehdejší československou, ale i mezinárodní scénu vstupuje vskutku výjimečná režisérská osobnost. Říkám si, jestli závěr neinspiroval tak trochu Monty Pythony ve Svatém Grálu. ()
Svojrázna a rozpoznateľná poetika Jana Švankmajera v je patrná už z jeho raného filmu (každý z nich je pre mňa samostatným zážitkom). Tu si dvaja páni navzájom predvádzajú čím ďalej tým viac fantastickejšie a šialenejšie triky - vyberajú si husle z hlavy, klonujú sa a podobne. Spočiatku si tlieskajú, neskôr nie. Kam až povedie ich vzájomné predvádzanie sa ? ()
Jedenásť minútový krátkometrážny snímok "Poslední trik pana Schwarcewalldea a pana Edgara" je filmovým debutom režiséra Jána Švankmajera. Natočil ho v roku 1964, keď mal tridsať rokov. Jasne ním vymädzil rukopis svojich ďalších filmových diel. Do určitej miery je to zaujímavé, ale predovšetkým je to bizarné a dekadentné. Ja som nikdy neprapadol podivnému štýlu jeho tvorby, ktorú mnohí pseudo intelektuáli, študovaní kunsthistorici a moderní hipsteri tak obdivujú a glorifikujú. ** ()
Švankmajer poprvé. Ještě to úplně není to geniální "TO" z pozdějších let, ale nic důležitého nechybí. ()
Jako prvotina je to určitě dobré, navíc Švankmajer využil zkušenost s herci s nasazenými loutkovými hlavami o pár let později ve skvostném loutkářském dílku Don Šajn, ale jinak je to jen stín toho, co Šmankmajer předvedl v budoucnu a docela rád bych viděl téma "souboj kouzelníků" jak by ho tvůrce zpracoval třebas o dvacet let později, tady je totiž tenhle nápad trestuhodně nevyužitý a dali by se vymyslet desítky věcí imaginativnějších, magičtějších a všeobecně víc se hodících, potenciál je tu totiž nevyužit a počet úsměvně magořivých scén je na nule. ()
Švankmajer na první pohled. Dva kouzelníci v prostoru, který se nedá identifikovat a jejich zápas kouzel a varietních čísel v němž nechybí mistrova nápaditost a stylové zakončení... ()
Horor. Švankmajer dává hned svou prvotinou najevo, s jakým kouzelníkem má velectěné publikum tu čest. Poprvé: loutky, hmyz, klíč, otvírající a zavírající se schránka. ()
Počátky tohoto virtuózního debutu jsou v představení Škrobené hlavy, které hrál Švankmajer s Herzem v divadle Semafor. Jan Švankmajer, ač se k režii málem nedostal, naprosto bez diskuze ukázal, že odstartování vidění jeho světa formou imaginárního surrealismu, bude v československé kinematografii pokaždé jedinečný, originální a po umělecké stránce kvalitní podívaná. Precizní střihy a detaily, a to až do posledního brouka, skvěle sladěná hudba a skutečné vizuální umění. ()
Možno som od posledného triku pána Schwarcewalldea a pána Edgara (myslím trik, nie film) čakal niečo predsa len špecifickejšie a údernejšie, avšak celkový koncept, prevedenie a vďaka maskám aj skutočným charakterom sa nedá inak než nad Švankmajerovým debutom objektívne sňať z hlavy klobúk dole. ()
Už první krátký Švankmajerův film zaujme výtvarnou stránkou, řadou detailních záběrů, prací se střihovou skladbou a vlastně i hudbou a zvukem. Poněkud méně zajímavé je vlastní vystoupení pánů kouzelníků, ale první krok do světa filmu to nebyl špatný. ()
velmi zaujimavy debut. take prve nastolenie svankmajerovho rukopisu. tie surrealisticke prvky ma brali. ()
No, mě to přišlo veskrze protivné. A to ani ne kvůli hudebnímu doprovodu, který se pro to nabízí jako první, ten se mi docela líbil, ale jinak mi to přišlo prostě protivné a invazně vtíravé, úplně přesně, jako oba hlavní hrdinové. Nebyl to ale záměr? ()
Vůbec první Švankmajerův počin nebyl vůbec špatný. Na rok 1964 určitě ne. Vystoupení dvou loutkových umělců – kouzelníků mě určitě zaujalo, stejně jako jejich soupeření – hašteření až do totálního roztrhání těla. Žonglování ala matrjoška, housle, levitující židle, sílící třepání rukou – všechno bylo v pohodě – nápaditost tomu rozhodně nechyběla… ()
Debut Švankmajera, hned si tam zahraje Jirka Herzůj a bude vše fajn. Vidět to jako malá, asi se z toho nevzpamatuji! ()
Je to prvotina a je to slabší... 4,5/10 ()
Vždycky když hodnotím nějaký Švankmajerův film, říkám si, jestli lidé, kteří ho komentují alespoň tuší o čem je, nebo jaké pohnutky vedly k jeho natočení a nakolik jde o splnění úzu "Natočil to přece mistr, tak to musí být dobrý." ()
Možná to není tak poutavé jako pozdější kousky, ale je to teda docela nasraně kousavé..Švnkmajer asi tyhle "poklepávača a chváliče" moc dobře znal a nebál se posměšně a vtipně říznout do řad ze kterých vykročil....Je to prostě pankáč :D ()
Reklama