Režie:
Zdeněk ZelenkaKamera:
Jiří KolínHudba:
Jiří SvobodaHrají:
Kateřina Pokorná, Radek Hoppe, Vlastimil Brodský, Gabriela Wilhelmová, Jitka Asterová, Stanislav Tříska, Daniel Douda, Vlasta Mecnarowská, Jarmila Renčová (více)Obsahy(1)
Po filmové pohádce Čarovné dědictví z roku 1985 natočil režisér Zdeněk Zelenka v roce 1990 ve Filmovém studiu Zlín další film pro mladé diváky – Freonový duch. Již z názvu může být patrné, že tématem této strašidelné komedie adresované nejen dětem, ale i jejich rodičům, je ve své době tolik diskutovaná věc – ekologie a znečištění ovzduší na naší planetě. Ale nebojte se – problém nesmírně vážný se postupně rozvíjí do veselého vyprávění o dětech Žanetě a Markovi z jeskynní léčebny, kteří se spolu s dobrým duchem Leopoldem dostanou na mašince Matyldě do neposkvrněné krajiny na přelomu století, ale nejen to – zažijí spoustu „hrůzostrašných“ dobrodružství a bojů. Ve filmu nebude chybět ani několik líbivých písniček, jejímiž autory jsou Jiří Suchý a Jan Krůta. V dětských rolích se nám představí R. Hoppe a K. Pokorná, ducha Leopolda si zahrál Vlastimil Brodský. (Česká televize)
(více)Recenze (81)
Nemůžu si pomoct, ale i když tam hrají duchové, nějak bych to nenazýval pohádkou. Nicméně Vlastimil Brodský hraje perfektního průvodčího a dědulu a role mu skvěle sedí. Já si na film pamatuju z dětství a měl jsem ho moc rád. K tomu přidáme skvělé písničky, které mi vždy zůstaly v hlavě dlouho. A dneska, když jsem film shlédl jako dospělý, stejně se mi trochu zastesklo po dětství a ty songy mi ho připomněly. A dneska v dospělosti chápu i oceňuji jiný rozměr, který jsem jako dítě příliš nevnímal, a to ten, že snímek poukazuje na ekologii a silně znečištěné prostředí. Bohužel to platí dnes víc než tehdy a stále se to horší. Není mnoho věcí, které můžu u tohoto dětského filmu vytknout a proto dávám vysoké hodnocení. Je to milý snímek s pěknýma písničkama, milým panem Brodským a ještě krásnější Matyldou. ()
Československý pohádkový film bojující proti poškozování životního prostředí, zejména proti používání nebezpečných plynů tzv. freonů. Skupina dětí trpící různými alergiemi je odvezena na ozdravný pobyt, kde v noci spí v jeskyni. Dvanáctiletému Marku Severinovi (R. Hoppe) a Žanetě Vojířové (K. Pokorná) se zjevuje neznámý oranžový oblak a komunikuje s nimi. Brzy vyjde najevo, že je to duch zesnulého Leopolda Lorence, který byl dříve přednostou stanice a který umí všelijaká kouzla, včetně cestování časem do minulosti, kdy byla příroda čistá a ovzduší nezkažené. Společně bojují proti třem obávaným freonovým duchům, kteří se živí plyny ve sprejích, které dokonce kradou, a životní sílu jim dodává právě okolní znečištěné ovzduší. Je mi skutečnou záhadou, proč byla ubohá dívka Žaneta nasoukána do naprosto otřesné, nepadnoucí zimní bundy určené pro dospělého člověka. Hlavní postavu kouzelného Leopolda Lorence v železničářské uniformě ztvárnil V. Brodský, který v depresivním snímku burcujícím proti znečišťování životního prostředí zazpíval i pár písniček. Duchové byli nakonec uvězněni ve sprejích a dovezeni do časů Leopoldova mládí, kde v čistém vzduchu ztratili svoji sílu a rozplynuli se. V závěru výrazně ekologicky laděného filmu se rozplynul i dobrý duch pana Lorence, neboť učinil dobrý skutek a jeho nespravedlivé prokletí, jak jsme se dříve dozvěděli, bylo zlomeno. Velmi mě potěšilo obsazení F. Řeháka jako ředitele ozdravovacího zájezdu, dále se ve snímku objevila J. Asterová jako nudná školní psycholožka či vychovatelka G. Wilhelmová. Námět snímku Z. Zelenky není vůbec špatný, riziko freonových plynů v dnešní době, jak předpokládám, už pominulo, avšak péče o životní prostředí je aktuální i dnes. Po zhlédnutí tohoto tematicky originálního snímku ve mně přetrval poněkud rozpačitý dojem, který nedovolí, abych filmu udělil vyšší než průměrné hodnocení. ()
Film se zajímavou tématikou na plátna českých kin přišel, jak se říká, s křížkem po funuse. Film vznikl v roce 1991. Ovšem už 16. září 1987 byl v Montrealu přijat tzv. Montrealský protokol o látkách poškozujících ozonovou vrstvu. Pro úplnost uvádím, že Montrealský protokol je prováděcím protokolem Vídeňské úmluvy o ochraně ozónové vrstvy. Ta byla podepsána 22. března 1985 ve Vídni. Československo se stalo smluvní stranou Vídeňské úmluvy 30. prosince 1990. Zkrátka a moudře, film brojí proti freonům, tedy proti něčemu, co se v době promítání filmu už nepoužívalo. Pokud však odhlédnu od tohoto zásadního nedostatku, je FREONOVÝ DUCH velmi dobrý film, který je z hlediska ochrany přírody pro děti neustále inspirativní. ()
Freonový duch mne zastihl kdysi v rané pubertě a vzhledem k tehdejšímu rozvoji pirátských VHS a jiných dosud neviděných žánrů si na první projekci prakticky nevzpomínám. A tak jsem si po letech tuhle vcelku ojedinělou československou ekologicko-agitační pohádku připomenul. A bohužel naprostý nesoulad. Nesmyslný a nenapínavý děj, otřesní herci , Jitka Asterová rulez! a nic moc nezachraňuje ani Bóďa nebo Suchého písničky, kteréžto mne osobně nechávají chladným i mimo film. A tak jen za ten ekologický kontext jednu začouzenou. P.S. Údajně "báječné" 19. století, kde ta naše ekologická bída vlastně začala, pak rovněž úsměvné. ()
Freonový duch měl v sobě obrovský potencionál, jenže byl svěřen špatným lidem. Scénář a stejně tak režie byly svěřeny Zdeňku Zelenkovi, a to je podle mě největší kámen úrazu. Ten scénář má v sobě tolik nelogičností, především v samotném začátku filmu. Vůbec jsem nepochopil, proč se duch Leopold zjevil právě těmhle dvěma dětem, kolem kterých se točí celý film. Ty děcka mi tam fakt vůbec nesedly. Zelenka na moderní pohádku s dětma nikdy neměl. Není to žádný Jindřich Polák, který podobně laděné filmy točil téměř celý život. Právě Polákovi bych svěřil režii a věřím, že by z toho byla podobně krásná moderní pohádka jako KAČENKA A STRAŠIDLA. Další chybou je to, že duchové jsou až daleko v povzdálí, což je bohužel škoda. Vlastimil Brodský coby duch Leopold sice dostává dost prostoru, ale určitě větší prostor měli dostat i ti záporní duchové. Jejich vyobrazení bylo totiž úchvatné, což je jeden z mála kladů této pohádky. Tam kde utrpěl děj, to vše bylo kompenzováno právě povedenými triky, pěknou kamerou, zajímavými exteriéry a rekvizitami. Parní lokomotiva, staré tiráky Liazy a veterán, to prostě tak zamrzí, že se se ocitnou právě v této Zelenkově tragédii. [2682. hodnocení, 67. komentář, 62%] ()
Galerie (9)
Zajímavosti (7)
- Ve filmu zazněly hned 3 písně dvojice Suchý a Šlitr, a to „Sádlo na chleba“, „Láska se nevyhne králi“ a „Máme rádi zvířata“. (ČSFD)
- Po filmech Zítra vstanu a opařím se čajem (1977) a Zabil jsem Einsteina pánové... (1969) se jedná o třetí český film, kdy se někdo z cestovatelů v čase setká se svým mladším já, případně se svým příbuzným (Jiří Sovák potká ve filmu Zítra vstanu a opařím se čajem své mladší já, Lubomír Lipský potká ve filmu Zabil jsem Einsteina pánové... svého otce ještě jako kluka, a zde Lorenc Leopold potkává své mladší já ještě jako živého chlapce v roce 1846). Rozdíl je jen v tom, že zatímco ve zmíněných prvních dvou filmech jsou všechny postavy živé, v tomto filmu je Lorenz Leopold „pouze“ duch. (Jan.Kanak)
- Natáčení probíhalo mimo jiné na nádraží v Malé Morávce. Úvodní záběry jsou natočené na silnici mezi Mostem a Litvínovem v blízkosti chemických závodů Chemopetrol Litvínov. (VMa)
Reklama