![všechny plakáty](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w140/files/images/film/posters/000/413/413493_f7f7d8.jpg)
Režie:
Ivo NovákKamera:
Jan NovákHudba:
Jan F. FischerHrají:
Ivo Palec, Jaroslava Panýrková, Vladimír Menšík, Josef Bek, Jan Pivec, Nataša Gollová, Valentina Thielová, Rudolf Deyl ml., Lubomír Lipský st. (více)Obsahy(1)
Komedie o mladém prodavači Havelkovi, kterému se splnilo jeho životní přání. V loterii vyhrál automobil svých snů Spartaka. Tak společně se snoubenkou zažívají zatím nepoznané štěstí a nemají ani tušení, že jim vysněné autíčko řádně zkomplikuje život... (oficiální text distributora)
Recenze (30)
Spartak v hlavní roli. Vtipná, lehká a barevná veselohra z volnějších časů, také proto, že zde schází obvyklý výchovný prst, vznášející se nad jednáním hlavních hrdinů. Lidé tady a teď. Starosti, radosti, lásky, nelásky. Také konexe bez kterých to zkrátka nejde. Ivan Palec s Jaroslavou Panýrkovou vytvářejí zvlášť sympatickou dvojici, procházející klasickými omyly a nedorozuměními, které jim přinese nečekaná výhra vysněného automobilu. I ve vedlejších a epizodních rolích se vystřídala plejáda vynikajících herců, z nichž největšího zastoupení se dostává generaci předúnorových komiků v konkurenci s těmi, kteří teprve vstupují na pole humoru. Josef Bek zaujme především změnou charakteru, zatímco ještě nesmělý Vladimír Menšík překvapuje svou výřečností a naprosto spontánním projevem. Bonusem se potom nabízí zachycení rodícího se fenoménu jménem Jiří Suchý, který ve filmu zazpíval vlastní píseň Dívka s měsíce. Zlehka se zasmát na konci padesátých let nebylo zcela určitě snadné. V případě Hlavní výhry se o to tvůrci alespoň pokusili. A nikoli neúspěšně. ()
Příjemná oddechová barevná veselohra o problémech způsobující výhra automobilu Spartak. Každý by rád něco vyhrál, třeba i auto, ale nikdo už si neuvědomí, co takové auto přináší za starosti a vydání peněz. A tím vším si prochází hlavní postava tohoto filmu. Oddechovka, která si na nic nehraje a na svou dobu vzniku se již obešel bez agitačního moralizování. Jemný humor který neurazí a pražské kulisy vytvářejí příjemnou slunečnou pohodu. Ano, pro pohodu a odpočinek můžu jedině doporučit. ()
Strašlivě obsazená motoristická komedie. Shluk dobových reálií souvisejících s nabytím, údržbou a správou automobilu probarvují meditace o partnerském soužití, soudružské podpoře, zaměstnanecké loajalitě a spolubydlení. Stereotypy se na té přesvětlené scéně proměňují v pohádku, které nejlépe okouzlí po maďarském povstání… netřeba povstat, postačí vsadit se a jet… ()
Nějak ty filmy z přelomu padesátých a šedesátých let nemám rád - působní dneska nechtěně komicky a velmi zastarale (takový archaický pocit nemám ani u sledování u filmů prvorepublikových a protektorátních, kde se dá nalézt větší spojitost s dnešní dobou - holt kapitalismus je kapitalismus). Film, kde je hlavní postavou auto, to se mohlo natočist opravdu jenom na sklonku padesátých let - která jakoby najednou chtěla splatit divákům dluhy, nadělané budovatelskými filmy, kde všichni jenom pracovali a budovali naši milou vlast. Ovšem ani tento automobilový film, ani jiné (třeba velmi podobně laděná "Slečna od vody", "Štěňata", "Nebo páté kolo od vozu") se do dějin československé kinematografie nezapsaly. Prostě jenom přišly, zaujaly svou generaci a odešly. Je smutné koukat na štěky kdysi prvořadých áčkových herců - Gollové, Ferbasové, Nezvala, rovněž tak je smutné koukat na impotentní herectví Palce a Panýrkové, ovšem na druhou stranu můžeme sledovat i první závany herectví později oblíbeného Kodeta či Menšíka. A abych nezapomněl, třetí hvězdičku dávám za hereckou roli (sotva desetiminutovou) Valentiny Thielové - kterou jsem tak půvabnou ještě nikde neviděl. Byl to kus ženské, takové tajemné a dráždivé, jaké jsme mohli vídat o nějakých patnáct let dříve. Ano, právě ona zářila na přelomu těchto dvou dekád, a žádná jiná. Rybářová už totiž nebyla, Kačírková moc příležitostí nedostávala a Brejchová se teprve rozkoukávala. Ovšem k lepšímu hodnocení by film potřeboval právě ještě více Thielové, už tak je tři hodně. ()
Intelektuálně silně deficitní prodavač ve fotopotřebách v Bílé labuti a hladná Pravuše aneb Filmové bizarnosti jako předzvěst konce budovatelské epochy. 27letý Jiří Suchý zpívá Dívku z měsíce. Přihodíme pěkné záběry z nábřeží u Národního divadla v Praze i odjinud a ty dvě hvězdičky s odřenýma ušima to hodí. ()
Zajímavosti (1)
- Natáčelo se v Praze. Filmový obchodní dům byla ve skutečnosti Bílá labuť. (M.B)
Reklama