Režie:
Miroslav HubáčekKamera:
Jaromír HolpuchHudba:
Václav LídlHrají:
Rudolf Deyl ml., Zdeněk Dítě, Lubor Tokoš, Dana Medřická, Josef Bek, František Holar, František Filipovský, Josef Kemr, Antonín Šůra, Oldřich Lukeš (více)Obsahy(1)
V tomto kriminálním příběhu nejsou kupodivu pronásledováni ani všeho schopní zločinci, ani špioni či diverzanti, jak kdysi bývalo běžné. Zápletka je téměř všední: kdosi nenechavý odčerpal z cisterny alkohol, aniž tušil, že se jedná o smrtelně jedovatý metylalkohol, určený pro průmyslové účely. Zjišťování, kam všude byl jed dopraven a které lidi ohrožuje, vyžaduje mravenčí práci. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (53)
Bek je nesympatický už sám o sobě, a s mírou jeho uvědomělosti jdou nesympatie prudce nahoru. Navíc do půlky filmu není jasno, co vlastně sledujeme, jednu chvíli to vypadá na rodinné drama, pak zas na kriminálku a nakonec na obyčejnou hospodářku. Jisté napětí se filmu nedá upřít, ale kam se to hrabe na majora Zemana. ()
Kdyby si tento snímek promítl cizinec, zcela jistě bude přesvědčen, že Češi jsou národem těch nejtěžších alkoholiků a to bez rozdílu společenskýho postavení, pohlaví či věku. Chlastají zkrátka všichni nonstop a dobrou kořalkou nepohrdne nikdo a nikdy. Jinak se jedná o slušnou, ale zároveň velice průměrnou kriminálku inspirovanou dle skutečný události tím nejprostším způsobem, v podstatě žádný hudební doprovod ani vyloženě zbytečný scény, nebo přehnaný herecký výkony, pouze tragédie převedená na plátno. Díky napětí, který způsobuje smrtící koktejl, ale přesto dokáže udržet pozornost až do konce. A ačkoli se film v současnosti jeví kvůli pančování alkoholu jako nadčasový, režisér žádnýma vizionářskýma schopnostma neoplýval, otravy metylalkoholem, v menším či podobnym rozsahu, zde i po celým světě byly, jsou a i nadále budou. 60% ()
Alkohol metla lidstva? Ale kde že. Methylalkohol je metla lidstva. O tom se přesvědčili i hrdinové tohoto výborně napsaného kriminálního snímku. Když něco kape ze železniční cisterny, koho by to nepřitáhlo. A kór, když se dá na tom slušně vydělat. Každý si aspoň toho jednoho frťana dá, takže jakýpak copak. Demižóny jsou naplněny a jede se. Tohle se dá do hospody, tohle kamarádovi, sám sobě taky něco a katastrofa může začít. Příběh nemající od reality vůbec daleko ukazuje, jak lehce se může dostat do oběhu jedovatá látka a naopak jak těžko se zachraňuje co se dá. Příběh, který se může stát kdykoliv. Ano, scénář je tak vynikající, že nemůže být o jeho přesvědčivosti pochyb. Snímek by klidně mohl sloužit jako varovný instruktážní hraný film. ()
Rudla se zasloužil o jarní osev a přivedl nám novou družstevnici... Až na začátek filmu vychvalující kde, co - včetně podoby elektrického vedení - a určité slabší pasáže, se jednalo o docela dobrý film. Téma velmi aktuální, provedení na dobu vzniku docela slušné, herecké obsazení i výkony poměrně kvalitní. ()
Česká detektivka, u níž se příjemně odpočívá, troška napětí tam je - napije se či nenapije metanolu, toť otázka, ale přednedávnem docela aktuální, ač už 54 let stará. Filipovský chtěl šmelit s líhem, který našel ve vlakové cisterně na odstavené koleji a stálo ho to život. Jenže kdo se ještě mohl otrávit? A pak osožáci zjistí, že trocha metanolu jede kamsi na svatbu, náhoda pomůže tomu, že ještě včas zjistí, kde byl Pepa Bek v březnu na vojenském cvičení i kdo je jeho ženícím se kamarádem... Nepochopil jsem to, že případ řešila Ochrana železnic a nikoliv profesní kriminalisté (nebo se mýlím?). Ještě taková úsměvná gratulace před přípitkem ženichovi jakožto vzorném pracovníkovi JZD... Herci ovšem praví profesionálové, zvláště Dana Medřická i Rudolf Deyl ml., ostatní neměli příliš prostoru na vlastní herectví. Průměr - tři hvězdy. ()
Galerie (4)
Zajímavosti (3)
- Začátek filmu se natáčel na tehdy moderním elektrizovaném nádraží Praha-Běchovice. Dále se filmovalo v Bohnicích, Točné a v okolí Tábora. (nezavisla)
- Film byl natočen podle rozhlasové hry "Demižón" Miroslava Kratochvíla a Lubomíra Poka, která byla napsaná podle skutečných událostí. Hra byla nastudována v roce 1958 a uvedena v Českém rozhlase České Budějovice. Režíroval ji Otakar Bílek. Pravděpodobně se autoři inspirovali případem z května 1945 v Ústí nad Labem, kde se na zlomeninu a otravu methanolem léčil sovětský vojín Alfréd Kutssan, který po měsíci zemřel. (nezavisla)
- Film i divadelní předloha „Demižón“ byly s největší pravděpodobností inspirovány skutečnou událostí z března roku 1957, která začala na přečerpávací stanici železničního překladiště u pohraniční stanice (ČSSR – SSSR) Čierna nad Tisou. Statistika případu byla děsivá – 7 mrtvých, 1 slepý a 76 přiotrávených lidí kvůli odčerpávání domnělé vodky z cisterny plné směsi etylalkoholu a metylalkoholu. (mikeldav)
Reklama